ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/11269/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  18 червня 2024 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                       Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 22.09.2022 про відмову в перетині державного кордону України як громадянину України, який досяг 16-го віку.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року позов задоволено. 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.     
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.1  ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
27 листопада 2023 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.  
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що посвідчується паспортом громадянина України (у формі ID-картки), № НОМЕР_3  від 05.04.2021, орган видачі 8029.
Згідно рішення Деканату ФГЕУГ ТУК Технічного університету в Кошице №1952-2022 від 13.09.2022 року ОСОБА_1 прийнято на навчальну програму інформатика (1 ступінь, денна форма) за спеціальністю "Інформатика" на факультеті електротехніки та інформатики в академічному році 2022/2023.
З довідки №1952-2022 від 25.08.2022 року, виданої Деканатом факультету електротехніки та інформатики Технічного університету в Кошице вбачається, що ОСОБА_1 , є студентом 1-го курсу денної форми навчання бакалаврату за навчальною програмою: "Інформатика" в академічному році 2022/2023 на факультеті електротехніки та інформатики Технічного університету в Кошице, навчання в якому починається 01.09.2022 року, академічний рік триває з 01.09.2022 по 31.08.2023, стандартний термін навчання - 3 роки.
За змістом довідки для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти від 19.09.2022 року №ПР/2942, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 має право на відстрочку від призову на строкову військову службу (довідка дійсна протягом 6 місяців з дати її видачі). При цьому, заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для навчання за кордоном з боку органів державної влади  немає.
22.09.2022 року, ОСОБА_1 , прибув до Міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення Ужгород" з метою здійснення перетину державного кордону України в бік Словаччини для здобуття фахової вищої освіти у Технічному університеті у Кошице за денною формою здобуття освіти. Для підтвердження підстав для перетину державного кордону України пред`явив для проведення паспортного контролю уповноваженій службовій особі - працівнику прикордонної служби наступні документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, серія НОМЕР_4 , виданий 10.07.2017 року, орган видачі 3210; посвідчення про приписку до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_8. П-88, де міститься відмітка про те, що йому надано відстрочку від призову на строкову військову службу; довідку для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти від 19.09.2022 року №ПР/2942, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , про те, що він має право на відстрочку від призову на строкову військову службу (довідка дійсна протягом 6 місяців з дати її видачі); студентський квиток; оригінал та нотаріально засвідчений переклад довідки №1952-2022 від 25.08.2022 року, видану ОСОБА_1 , про те, що він є студентом 1-го курсу денної форми навчання бакалаврату за навчальною програмою: "Інформатика" в академічному році 2022/2023 на факультеті електротехніки та інформатики Технічного університету в Кошице, навчання в якому починається 01.09.2022 року; оригінал та нотаріально засвідчений переклад рішення Деканату ФГЕУГ ТУК Технічного університету в Кошице від 13.09.2022 року про прийняття ОСОБА_1 на навчальну програму інформатика (1 ступінь. денна форма) за спеціальністю "Інформатика" на факультеті електротехніки та інформатики в академічному році 2022/2023.
22.09.2022, заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) Західного регіонального управління Держприкордонслужби України майором ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову у перетині державного кордону на виїзд з України гр. України ОСОБА_1 , у зв?язку з тим, що останньому тимчасово обмежено у праві виїзду з України за відсутністю підстав на право перетинання державного кордону згідно ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ №57 від 27.01.1995 року, так як ОСОБА_1 не надав для паспортного контролю належні документи, що дають право на перетинання державного кордону України.
Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII (тут та надалі в  редакції станом на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон №389-VIII) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 та № 573/2022 від 12.08.2022  продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб та з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
Пунктом 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" встановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Як вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2022 року позивач намагався перетнути кордон України під час дії правового режиму воєнного стану на території України.
Частиною 1 ст. 14 Закону України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 року №1710-VI (тут та надалі в редакції на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон №1710-VI) встановлено, що іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.
Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (тут та надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон№3543-ХІІ) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Пунктами 2 та 12 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.1995 №57 (тут та надалі в редакції станом на час виникнення спірних відносин) передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи. У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.
Відповідно до п.2-6 зазначених Правил у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно ст. 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, зокрема, здобувачі фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є студентом Технічного університету в Кошице (Словаччина), форма навчання очна (денна).
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 19.09.2022 року №ПР/2942, ОСОБА_1 відповідно до ч.15 ст.17 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" має право на відстрочку від призову на строкову військову службу. Також в довідці вказано, що заперечень щодо його виїзду з України у встановленому порядку для навчання за кордоном немає.
Наведене дає підстави для висновку про те, що позивач, у відповідності до ст. 17 Закону №3543-XII, станом на 22.09.2022 року (під час спроби перетину державного кордону) не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, а ІНФОРМАЦІЯ_6 , на військовому обліку в якому знаходиться позивач, не заперечував щодо виїзду останнього на навчання за кордоном.
Як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 при спробі перетину державного кордону надав уповноваженій службовій особі відповідача наступні документи: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, серія НОМЕР_4 , виданий 10.07.2017 року, орган видачі 3210; посвідчення про приписку до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_8. П-88, де міститься відмітка про те, що йому надано відстрочку від призову на строкову військову службу; довідку для виїзду за кордон здобувачів фахової передвищої освіти, асистентів-стажистів, аспірантів та докторантів, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти від 19.09.2022 року №ПР/2942, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , про те, що він має право на відстрочку від призову на строкову військову службу (довідка дійсна протягом 6 місяців з дати її видачі); студентський квиток; оригінал та нотаріально засвідчений переклад довідки №1952-2022 від 25.08.2022 року, видану ОСОБА_1 , про те, що він є студентом 1-го курсу денної форми навчання бакалаврату за навчальною програмою: "Інформатика" в академічному році 2022/2023 на факультеті електротехніки та інформатики Технічного університету в Кошице, навчання в якому починається 01.09.2022 року; оригінал та нотаріально засвідчений переклад рішення Деканату ФГЕУГ ТУК Технічного університету в Кошице від 13.09.2022 року про прийняття ОСОБА_1 на навчальну програму інформатика (1 ступінь. денна форма) за спеціальністю "Інформатика" на факультеті електротехніки та інформатики в академічному році 2022/2023.
Отже, позивач  під час перетину державного кордону України пред`явив документи, які підтверджують, що він є студентом Технічного університету в Кошице (Словаччина) очної форми навчання та підтверджують його право на відстрочку від призову на військову службу та згідно вищевказаних правових норм надавали право на перетин державного кордону України як здобувачу фахової вищої освіти, який навчається за кордоном та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до ст. 14 Закону України № 1710-VI рішення уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону про відмову громадянину у праві перетину кордону в кожному випадку повинно бути обґрунтованим, із зазначенням конкретних причин відмови.
Водночас, відповідачем в оскаржуваному рішенні не вказано конкретного переліку документів, які підлягали пред`явленню  для підтвердження законності  права на  виїзд за межі України та не зазначено зауважень до представлених документів.
Колегія суддів зазначає, що можливість підтвердження позивачем наявності права на перетин кордону України прямо залежить від чіткого визначення відповідачем конкретного та вичерпного переліку необхідних для цього документів, чого зроблено не було.
Крім того, згідно розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03 квітня 2022 року за № 23-7913/0/06-22, обмеження щодо заборони на період дії правового режиму воєнного стану на виїзд за межі території України не застосовуються до громадян України чоловіків віком від 18 до 60 років, які є здобувачами фахової передвищої та вищої освіти, асистентів стажистів, аспірантів та докторантів, що навчаються за кордоном за денною або дуальною формами здобуття освіти. При цьому, листом головнокомандуючого Збройних сил України від 24 березня 2022 року за № 300/1/С/962 вказано територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (які входять до сфери управління Міністерства оборони України) стосовно призовників військовозобов`язаних, яким надано відстрочку від призову для продовження навчання, зокрема за кордон, у відповідності до частин 9, 15 статті 17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та абзацу 18 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у військово-облікових документах зробити відповідні записи щодо надання їм відстрочки від призову (призову за мобілізацією), та надати дозволи відповідного керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки для виїзду закордон.
Згідно роз`яснення, розміщеного на офіційному сайті Держприкордонслужби, для перетину кордону, вказані вище особи для підтвердження їхнього права на виїзд закордон, мають надати наступні документи: студентський квиток або студентську візу; перекладені та нотаріально завірені документи, що підтверджують навчання в іноземному виші; військово-облікові документи із записом про надання відстрочки від призову; довідку, видану територіальним центром комплектування та соціальної підтримки для виїзду за кордон для здобувачів освіти за кордоном.
Наведене свідчить про безпідставність висновку відповідача про те, що при перетині державного кордону позивачем не було надано документів, які б посвідчували приналежність позивача до категорії осіб, які звільнені від мобілізації та підпадають під дію Правил перетинання державного кордону громадянами України.
Наведене дає підстави для висновку про те, що позивач у відповідності до ст. 23 Закону України № 3543-XII станом на 22 вересня 2022 року не підлягав призову на військову службу під час мобілізації.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення заступника начальника відділення інспекторів прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_7 майора ОСОБА_2 від 22.09.2022 про відмову в перетині державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку ОСОБА_1 , а тому, враховуючи підстави прийняття такого рішення, останнє підлягає скасуванню.
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Положеннями  ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                     
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення.           
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року залишити без змін.           
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України. 

              Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Мєзєнцев Є.І.

             Суддя                                                                                                     Файдюк В.В.