ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6868/24 Справа № 201/1601/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       06 серпня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів,
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ 
09.02.2024р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів (а.с. № 2-5).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем 06.04.2022р. здійснено незаконне, на думку позивача, списання з банківського рахунку 22 064 грн 56 коп. Позивач вважав, що таке списання грошових коштів здійснено з порушенням законодавства про захист прав споживачів, оскільки він, підписуючи Анкету-заяву 27.05.2021р., не був повідомлений про можливість списання грошових коштів на випадок сумнівних для банківської установи операцій.
Посилаючись на положення ст.ст. 23, 625, 1073 ЦК України та ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно і незаконно списані з карткового рахунку грошові кошти у розмірі 22 064 грн. 56 коп., а також відповідно до статті 625 ЦК України стягнути 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення у загальному розмірі 6 449 грн. 09 коп. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50 000 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 року в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів - відмовлено.
       
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
28.05.2024 року  ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та винесення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що підпису позивача немає під конкретною редакцією Умов і правил банку – цей документ не можна вважати укладеним і до нього слід застосувати наслідки нікчемностію.
Отже, списані відповідачем з карткового рахунку позивача кошти, були відчужені з порушенням законодавства про захист прав споживачів. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
09.07.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від Акціонерного товариства «Акцент-Банк» надійшоввідзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, відмовити в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною,  ціна позову  складає 78 513,65 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено. 

27.05.2021р. ОСОБА_1 звернувся до АТ “Акцент-Банк” з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим ним була підписана Анкета-заява №б/н від 27.05.2021р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. № 17).
З підписанням відповідної Анкети-заяви, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з запропонованими йому для ознайомлення Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Позовні вимоги  ОСОБА_1 ґрунтуються на твердженнях позивача, що він 27.05.2021р. уклав з АТ «Акцент-Банк» публічний договір, підписавши Анкету-заяву. В подальшому відповідачем 06.04.2022р. здійснено незаконне, на думку позивача, списання з його банківського рахунку 22 064 грн 56 коп.
По тексту відзиву на позов представник відповідача не заперечував факт списання грошових коштів у розмірі 22 064 грн. 56 коп. з рахунку ОСОБА_1 та переведення їх на рахунок ОСОБА_2 (а.с. № 15-16).
Втім, представник відповідача зазначав, що 12.01.2022р. від клієнта АТ «Акцент-Банк» ОСОБА_2 поступила інформація щодо зняття з його картки через шахрайські дії коштів шляхом перерахування коштів на картку ОСОБА_1 в АТ «ПУМБ», також ОСОБА_2 надав підтвердження звернення до правоохоронних органів щодо зняття грошових коштів з його картки. Платіжні операції : 12.01.2022р. 19:24:10 10000 5355280205571753 та 12.01.2022р. 19:28:01 10000 5355280205571753 були перевірені під час службової перевірки та прийнято рішення щодо повернення грошових коштів на рахунок ОСОБА_2 з рахунку ОСОБА_1 , що відкритий в АТ «Акцент-Банк» та розірвання відносин з ОСОБА_1 .
На адресу позивача було направлено листа із зазначенням відповідної інформації з посиланням на умови договору між сторонами, а саме на п.2.1.3., розділу 2, пункт 2.2.5.1. Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. № 8).
Суд зазначає, що позивачем не доведено, що списання грошових коштів з його рахунку в АТ «Акцент-Банк» здійснено з порушенням законодавства про захист прав споживачів.
Напроти, відповідач у справі довів належними та допустими доказами той факт, що були наявні законні підстави для повернення грошових коштів на рахунок ОСОБА_2 з рахунку ОСОБА_1 .
Так, в матеріалах справи наявний витяг з ЄРДР № 12022053140000019 за заявою ОСОБА_2 від 13.01.2022р. про вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 190 КК України, в цій заяві йдеться про шахрайські дії з боку невідомого чоловіка, який 12.01.2022р. з 17год. до 21год. шахрайським шляхом з його банківської карти «ПУМБ» заволодів грошовими коштами в сумі 55 000 грн. (а.с. № 18).
Представником відповідача також в матеріали цивільної справи було долучено: витяг з кейсу ГЛМ № 3 з матеріалів службового розслідування (службове розслідування № Е.АВ.20.1.3.2/31_Опер-22915350 від 31.01.2022р.), яке було проведено в банківській установі за зверненням ОСОБА_2 , а також аудіозапис розмови з клієнтом банку ОСОБА_2 (а.с. № 27-35,36).
Отже, судом не знайдено підстав, щоб погодитися з твердженнями позивача про те, що списані відповідачем з його (позивача) карткового рахунку кошти, були відчужені з порушенням законодавства про захист прав споживачів, незаконно та безпідставно.
Відхиляє суд, як неспроможні, і ті доводи позивача, що він, підписуючи Анкету-заяву 27.05.2021р., не був повідомлений про можливість списання грошових коштів на випадок сумнівних для банківської установи операцій.
П.2.1.3., розділу 2, пункт 2.2.5.1. Умов та Правил надання банківських послуг, до яких приєднався ОСОБА_1 , підписавши Анкету-заява №б/н від 27.05.2021р. (а.с. № 17), передбачає, що «У разі, коли в результаті проведеного Банком розслідування буде встановлено, що Клієнтом або пов`язаними із Клієнтом особами були вчинені сумнівні (шахрайські, fraud) операції …, то Клієнт доручає Банку здійснити покриття фінансових витрат та/або збитків Банку шляхом безакцептного (договірного) списання Банком з Поточного рахунку Клієнта суми сумнівної (шахрайської, fraud) прибуткової операції та суми понесених фінансових витрат».

За таких обставин, суд першої інстанції вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановивши вказані обставини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до п.2.1.3., розділу 2, пункт 2.2.5.1. Умов та Правил надання банківських послуг, до яких приєднався ОСОБА_1 , підписавши Анкету-заява №б/н від 27.05.2021р. (а.с. № 17).

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
       
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено. 
Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2024 рокузалишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

       Судді: