УХВАЛА
 
13  серпня 2024 року                                                                                          
м. Київ
            
справа № 619/5250/23
провадження № 61-11088ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ніколаєвим Володимиром Олександровичем, на рішення Дергачівського  районного суду Харківської області від 20 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3   про поділ спільного сумісного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2023 року ОСОБА_1   звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила:
визнати за  ОСОБА_1 право власності на садовий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 239,58 кв м, житловою площею 72,21 кв м, оціночною вартістю 2 737 488,00 грн, що дорівнює 50 відсоткам загальної вартості всього спільного сумісного майна подружжя;
визнати за ОСОБА_2 право власності на:
- 100 відсотків спільно набутих грошових коштів (сімейних збережень) у розмірі 350 000,00 грн;
- 100 відсотків грошових коштів в розмірі 770 000,00 грн, отриманих від продажу відповідачем набутого у шлюбі автомобіля марки ВMW моделі 730D, державний номер НОМЕР_1 , VIN- код НОМЕР_2 ;
- земельну ділянку з кадастровим номером 6322055900:00:003:1550, площею 0,12 гектари, цільове призначення земельної ділянки: 01.05 для індивідуального садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання: для ведення садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , оціночною вартістю 789 919,00 гривень;
- земельну ділянку з кадастровим номером 6322055900:00:003:1552, площею 0,12 гектари, цільове призначення земельної ділянки: 01.05 для індивідуального садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання: для ведення садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , оціночною вартістю 789 919,00 гривень, а всього, на загальну суму 2 699 838,00 гривень, що в своїй сукупності дорівнює 50 відсоткам загальної вартості всього спільного сумісного майна подружжя.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 20 лютого 2024 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, в задоволенні позову відмовлено. 
31 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ніколаєв В. О. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дергачівського  районного суду Харківської області від 20 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, повний текст якої складено 29 травня 2024 року.
Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Харківським апеляційним судом прийнято постанову 28 травня 2024 року, дата складення повного тексту якої 29 травня 2024 року, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови, з урахуванням частини третьої статті 124 ЦПК України, є 29 червня 2024 року.
Заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою 31 липня 2024 року, що вбачається з відмітки на поштовому конверті, який зданий до відділення Укрпошти, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 390 ЦПК України.
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови отримано представником 12 липня 2024 року про, що свідчить відповідна розписка в матеріалах справи.
Однак, Верховний Суд позбавлений можливості перевірити вказані посилання заявника у зв`язку з відсутністю матеріалів справи.
Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи викладене, заявник має право надіслати на адресу суду докази на підтвердження дати отримання копії постанови Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, або навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження і надати докази про це.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до касаційної скарги документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, 
але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн. 
Відповідно до пунктів 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення про визнання права власності на спільне майно подружжя загальною вартістю 5 437 326 гривень, тобто 1 % ціни позову перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подання позову.
Враховуючи вимоги касаційної скарги, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 26 840 грн ((2 684 грн х 5) х 200 %).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Ніколаєвим Володимиром Олександровичем, на рішення Дергачівського  районного суду Харківської області від 20 лютого 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 травня 2024 року - залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                       М. Є. Червинська