Справа № 742/2340/24 	Головуючий у 1 інстанції Коротка А. О. 	
Провадження № 33/4823/646/24 	  	
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Гуменюка О.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 травня 2024 року,-

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 605,60 грн.

Як встановив суд, 30 березня 2024 року, о 15 год. 36 хв.,               ОСОБА_1 в м. Прилуки, по вул. В`ячеслава Чорновола, біля буд.133, повторно протягом року, керував автомобілем OPEL VECTRA, н.з. НОМЕР_1 (польска реєстрація), який на території України не зареєстрований, не маючи права керування транспортними засобами категорії «В».

Не погодившись із рішенням суду, захисник – адвокат Гуменюк О.В в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю в діях його довірителя складу даного адмінправопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи. Акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 на час даної події мав посвідчення водія категорії «С» та враховуючи постанову КМУ від 22.03.2022 року №348 «Про внесення змін до постанови КМУ від 03.03.2022 року №184», вважає, що останнього було безпідставно притягнуто до адмінвідповідальності, за обставин зазначених у протоколі.  
Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає пропущеним його з поважних на те причин.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Пунктом 2.1 «а»  Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №672282 від 30.03.2024 року, ОСОБА_1 30 березня 2024 року,              о 15 год. 36 хв., в м. Прилуки, по вул. В`ячеслава Чорновола, біля буд.133, повторно протягом року, керував автомобілем OPEL VECTRA, н.з. НОМЕР_1 (польска реєстрація), який на території України не зареєстрований, не маючи права керування транспортними засобами категорії «В» (а.с.2).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

На а.с.3,5 мають місце довідки начальника САП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 05.04.2024 року, зміст яких свідчить про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія отримував НОМЕР_2 від 01.06.2023 року категорії «С» та притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.3,5).

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Так, з відеозаписів убачається, що водій ОСОБА_1 всупереч           п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху керував транспортним засобом, не маючи права такого керування.

Згідно Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до абз.9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 керував автомобілем марки «OPEL VECTRA», який відноситься до «легкових» транспортних засобів, мав право керування транспортним засобом категорії «С», тобто, яка дозволяє особі керувати «грузовими» транспортними засобами. При цьому, посвідчення яке дає право на керування «легковими» транспортними засобами, він - не отримував.

  Посилання захисника на постанову КМУ № 348 від 22.03.3022 року, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки в такій мова йде про допуск до права керування транспортними засобами категорії С, С1, водіїв категорії В. Разом з тим, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «OPEL VECTRA», який вимагає наявність категорії В, а наявність посвідчення на право на керування транспортними засобами категорії С не наділяло його таким правом, а тому такі твердження захисника є довільним тлумаченням Постанови КМУ та норм Правил дорожнього руху, що спрямовані на уникнення його довірителем відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а тому підстав для її зміни чи скасування, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику – адвокату Гуменюку О.В. строк на апеляційне оскарження постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 травня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Гуменюка О.В в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 травня 2024 року про притягнення                                   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за                 ч. 5 ст. 126 КУпАП – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.        

Суддя	М. М. Оседач