ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 липня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/4831/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 (суддя Жукова Є.О.)  в адміністративній справі №160/4831/22 за позовом   ОСОБА_1  до  Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради, Кам`янська міська рада про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та нечинним рішення Кам`янської міської ради від 30.01.2015 № 1197-59 VI «Про затвердження планування території м. Дніпродзержинська» в частині віднесення виключення земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер – 121040000002007.01076 із спеціальної зони «Р-3» (зони озеленених територій загального користування), відповідно до частини 1 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України; зобов`язати Кам`янську міську раду опублікувати резолютивну частину даного рішення суду у виданні, у якому вказане оскаржуване рішення Кам`янської міської ради було офіційно оприлюднено, після набрання судовим рішенням законної сили; визнати протиправною відмову Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради у наданні позивачеві будівельного паспорту забудови земельної ділянки (кадастровий номер 1210400000:02:007:0107) для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву позивача про видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер - 1210400000:02:007:0107); стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача судові витрати: судовий збір у розмірі 1984,80 грн. та витрати на правничу допомогу 8000 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та нечинним рішення 59 сесії Дніпродзержинської міської ради VI скликання від 30.01.2015 № 1197-59/VI «Про затвердження плану зонування території м. Дніпродзержинська» в частині віднесення земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 1210400000:02:007:0107, до спеціальної зони «Р-3» (зони озеленених територій загального користування). Зобов`язано Дніпродзержинську міську раду розглянути питання про внесення змін до Плану зонування території м. Дніпродзержинська, затвердженого Рішенням 59 сесії Дніпродзержинської міської ради VІ скликання від 30.01.2015 № 1197-59/VI «Про затвердження плану зонування території м. Дніпродзержинська» в частині віднесення виключення земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 1210400000:02:007:0107, із спеціальної зони «Р-3» (зони озеленених територій загального користування). В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову, Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішенням, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції порушив процедуру розгляду справи, не забезпечив право відповідачів на участь у судовому засіданні. Також апелянт звертає увагу, що судом необґрунтовано відкрито провадження у справі, оскільки позив подано поза межами встановлених процесуальних строків.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 скасовано, позов залишено без розгляду.
Не погодившись із вказаною постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Постановою Верховного Суду від 26.04.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2023 у справі №160/4831/22 скасовано і направлено справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що 08.05.2020, ОСОБА_1 придбала за договором купівлі-продажу у ОСОБА_2 земельну ділянку: 4810137200:15:017:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Даний договір купівлі-продажу був засвідчений приватним нотаріусом Кір`як К.А., та зареєстрований в реєстрі за № 553, копія якого міститься в матеріалах справи.
Відповідно до означеного Договору цільове призначення земельної ділянки — для будівництва та обслуговування житлового будинку і громадських будівель (присадибна ділянка).
Також в даному договорі купівлі-продажу зазначено, що земельна ділянка належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченої приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу, Красношлик Л.Л. від 14.06.2018 р. за 519. Право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна: 156585412104 за номером запису права власності: 26626526.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 208588240 від 08.05.2020 р., копія якого міститься в матеріалах справи, земельна ділянка за кадастровим номером 4810137200:15:017:0007, прощею 0,1000 га, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське (стара назва м.Дніпродзержинськ), провулок Данили Чуба, 7 «В» (стара назва провулок Фурманова) була зареєстрована Дніпродзержинським міським виробничим відділом ДП ДРФ «Центр ДЗК» 08.08.2011 р. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і громадських будівель (присадибна ділянка).
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-0000318022022 від 11.02.2022 р., копія якого міститься в матеріалах справи, державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 4810137200:15:017:0007, прощею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , була здійснена на підставі технічної документації із землеустрою ТОВ «Землеустрій» - 03.03.2010 р., та зареєстрована Дніпродзержинським міським виробничим відділом ДП ДРФ «Центр ДЗК» - 08.08.2011 р. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і громадських будівель (присадибна ділянка). Категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд (присадибна ділянка). Форма власності - приватна.
Відповідно до технічної документації ТОВ «Землеустрій», копія якої міститься в матеріалах справи, комплекс робіт із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (на місцевості) було здійснено на замовлення гр. ОСОБА_3 (першого власника) на підставі документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а саме: рішення 42 сесії V скликання Дніпродзержинської міської ради від 28.09.2009 р. № 782-42/У «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність, надання земельних ділянок на умовах оренди, розподіл земельних ділянок, вилучення та затвердження фактичних площ землекористування», та Додаток до рішення міської ради від 28.09.2009р. № 782-42/V, згідно яких Дніпродзержинською міською радою було надано згоду на безкоштовну передачу у приватну власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку прощею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 ). Функціональне призначення земельної ділянки (по матеріалам інвентаризації) - для будівництва та обслуговування житлового будинку.
Відповідно до акту встановлення меж земельної ділянки, що передається у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) було встановлено в натурі межі земельної ділянки, що відводиться у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_3 на території Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, м.Дніпродзержинськ (нині м. Кам`янське), АДРЕСА_1 ), загальною площею 0,1000 га, в. т.ч. сільськогосподарських угідь 0.1000 га, з них: ріллі 0,1000 га. в т.ч. в ох.зоні газопроводу 0,0055 га, багаторічних насаджень - га, під будівлями та іншими угіддями - га.
Судом встановлено, що бажаючи збудувати власний будинок на земельній ділянці, що належить позивачу на праві приватної власності за кадастровим номером 4810137200:15:017:0007, прощею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 звернулась до державного підприємства проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект», яким в 2021 р. було підготовлено ескіз намірів забудови земельної ділянки «будівництво житлового будинку та сауни по АДРЕСА_1 », копія якого міститься в матеріалах справи.
15.06.2021, ОСОБА_1 звернулась до Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради із заявою щодо надання будівельного паспорту забудови земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте, Управлінням містобудування та архітектури Кам`янської міської ради, було надано лист від 22.06.2021 № Р/99, яким повідомило про відмову у наданні будівельного паспорту на підставі невідповідності розміщення житлового будинку вимогам містобудівної документації. В листі також вказано, що відповідно до плану зонування території м. Кам`янського (затверджений рішенням міської ради від 30.01.2015 № 1197-59/VI зі змінами) ділянка знаходиться в спеціальній зоні «Р-3» (зона озелениних територій загального користування). Зона призначена для організації повсякденного відпочинку населення. До зони входять парки, сквери, бульвари та інші озеленені території, що активно використовуються населенням для відпочинку, об`єкти відпочинку, туризму, спортивні та рекреаційні для дітей та дорослих. Розміщення індивідуального житлового будинку не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 30.01.2015 № 1197-59/ VI, на підставі службової записки управління містобудування та архітектури міської ради вих. від 21.11.2014 №3и/739, було затверджено План зонування території м.Днпродзержинська. Відповідно до п. 2 резолютивної частини рішення Дніпродзержинської міської ради від 30.01.2015 № 1197-59/ VI, організацію виконання та координацію цього рішення покладено на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, начальника управління містобудування та архітектури міської ради - головного архітектора міста, контроль - на постійну комісію з питань містобудування та архітектури міської ради.
При цьому, на схемі розміщення земельної ділянки на плані, підготовлена ТОВ «Землеустрій» станом на 2010 р., видно, що аналогічні ділянки по пров. Фурманова, виділені міською радою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) іншим громадянам вже майже забудовані.
На Схемі розміщення земельної ділянки на плані, підготовлена ДП ПІ «Дніпродзержинськцивільпроект», та Топографо-геодезичної зйомки, копія якого міститься в матеріалах справи, станом на 2021, встановлено, що аналогічні ділянки навколо земельної ділянки за кадастровим номером 4810137200:15:017:0007 за адресою: АДРЕСА_1 ), виділені міською радою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) іншим громадянам вже забудовані.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що зміна функціонального призначення земельної ділянки, кадастровий номер 1210400000:02:007:0107, за адресою: АДРЕСА_1 , із цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і громадський будівель (присадибка ділянка) за попереднім генеральним планом, на зону Р-3 (озеленені території) за містобудівною документацією, що затверджена оскаржуваним рішенням Кам`янської міської ради, зумовила неможливість реалізації позивачем речового права на забудову вказаної земельної ділянки відповідно до її цільового призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку і громадський будівель (присадибка ділянка).
Корегування плану зонування міста Дніпродзержинська, яке було проведено на підставі рішення 59 сесії Дніпродзержинської міської ради VI скликання від 30.01.2015 року №1197-59/VI "Про затвердження плану зонування території м.Дніпродзержинська" шляхом затвердження плану зонування території м.Дніпродзержинська, що була затверджена раніше ухваленим рішенням Дніпродзержинської міської ради від 28.09.2009 №782-42/V, і перенесення земельної ділянки, кадастровий номер 1210400000:02:007:0107 до зони озеленених територій загального користування, призвело до звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод власника земельної ділянки, кадастровий номер 1210400000:02:007:0107, на її використання згідно визначеного цільового призначення.
Прийняття оскаржуваного рішення у частині віднесення земельної ділянки кадастровий 1210400000:02:007:0107 в зону озеленених територій Р-3 за Планом зонування території міста відбулось із порушенням норм статті 8, частини 2 статті 19, частини 3 статті 22 Конституції України.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною відмови Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради у наданні ОСОБА_1 будівельного паспорту забудови земельної ділянки, суд першої інстанції вважав, що така позовна вимога є передчасною, оскільки Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради як суб`єкт владних повноважень має вчинити відповідні дії після прийняття органом місцевого самоврядування рішення про внесення змін в частині до плану зонування територій міста.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Так, за змістом статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує Закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР).
Згідно з ч.3 ст.24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради України і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Оскаржуване у даній справі рішення Кам`янської міської ради від 30.01.2015 № 1197-59/VІ «Про затвердження плану зонування території м.Дніпродзержинська» в частині віднесення земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 1210400000:02:007:0107 до спеціальної зони «Р-3» (зони озеленених територій загального користування), так і відмову Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради у наданні ОСОБА_1 будівельного паспорту забудови земельної ділянки, (кадастровий номер 1210400000:02:007:0107) для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є нормативно-правовим актом органу місцевого самоврядування, а тому під час розгляду даної справи суд надає оцінку спірним правовідносинам на відповідність визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям.
Статтею 264 КАС України визначено особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 вказаної статті право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.
За встановленими у справі обставинами позивач є особою, щодо якої застосовується оскаржуваний нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, а тому наділений правом на його оскарження.
Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності (ч.3 ст.264 КАС України).
Відповідно до статей 28, 31 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації; встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність.
Статтею 12 Закону України "Про основи містобудування" від 16.11.1992 року №2780-XII (далі - Закон №2780-XII) визначено, що до компетенції сільських, селищних, і міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій. До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території: визначення територій для містобудівних потреб.
Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року №3038-VI (Закон - №3038-VI) встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону №3038-VI планування і забудова територій - це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій.
Статтею 7 Закону Закон №3038-VI визначено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом:
1) планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях:
2) моніторингу стану розроблення та реалізації містобудівної документації всіх рівнях;
3) визначення державних інтересів для їх врахування під час розроблення містобудівної документації;
4) проведення ліцензування і професійної атестації;
5) розроблення і затвердження будівельних норм, державних стандартів і правил, запровадження одночасної дії міжнародних кодів та стандарт і в:
6) контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації.
Планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радцю Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.
Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними ралами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації (ст.8 Закону №3038-VI).
Відповідно до ст.17 Закону №3038-VI в редакції чинній на дату ухвалення оскаржуваного рішення) генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану. Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується замовником за погодженням з розробником. У складі генерального пану населеного пункту може розроблятися план зонування території нього населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується. Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п`ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту.
Згідно ст.18 Закону №3038-VI план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої, містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови; 6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель червоними лініями; 7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів.
Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту.
Відповідно до приписів частини другої статті 24 Закону №3038-VI забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
Згідно частини першої статті 25 цього ж Закону режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що містобудівна документація на місцевому рівні істотно та протягом тривалого часу впливає на життєвий простір мешканців міста, навколишнє середовище, розвиток міста. Тому під час розробки містобудівної документації вкрай важливим є врахування інтересів держави, територіальної громади, окремих груп та осіб. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, відповідальні за розробку та затвердження містобудівної документації, діючи з дотриманням принципів належного урядування, повинні забезпечувати збалансований підхід до різних інтересів.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема у постанові Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі №826/1385/17 та Постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі №824/376/19-а.
Виходячи з наведеного, Кам`янська міська рада, реалізуючи виключну компетенцію щодо затвердження змін до містобудівної документації на місцевому рівні, під час розроблення та затвердження містобудівної документації повинна була враховувати інтереси держави, територіальної громади, окремих груп та приватних осіб, а внесення змін до чинного генплану повинно відбуватися у встановленому порядку.
Механізм розроблення або внесення змін до містобудівної документації з планування території на державному рівні в частині схем планування окремих частин території України та містобудівної документації з планування території на регіональному і місцевому рівнях визначається Порядком розроблення містобудівної документації, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 листопада 2011 року №290 (далі - Порядок №290).
Пунктом 4.1 Порядку №290 визначено, що рішення про розроблення генерального плану, плану зонування території, детального плану території яка розташована в межах населеного пункту, а також внесення змін до цієї містобудівної документації приймає відповідна сільська, селищна міська рада.
Згідно пункту 4.3 Порядку №290 замовником розроблення містобудівної документації з планування території на місцевому рівні або внесення змін до неї є, зокрема, при розробленні генерального плану населеного пункту плану зонування території, а також детального плану території, яка розташована в межах населеного пункту, - виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.
Пунктом 4.11 Порядку №290 передбачено, що Генеральні плани населених пунктів, плани зонування території та зміни до них затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами.
Відповідно до пункту 1.4 Порядку №290 організація розроблення містобудівної документації або внесення змін до неї здійснюється шляхом, зокрема: надання розробнику вихідних даних, а також вимог щодо розширення об`єктів державного й регіонального значення або доручення щодо їх збирання.
Відповідно до пункту 4.2 ДБН Б. 1.1-1 5:2012 "Склад та зміст Генерального плану населеного пункту", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 13 липня 2012 року №358 (далі - ДБН Б. 1.1-15:2012) при розробленні генерального плану враховують, зокрема, інформацію містобудівного, земельного та інших кадастрів; інвестиційні наміри юридичних і фізичних осіб щодо забудови та іншого використання території.
Абзацом 2 пункту 4.3 ДБН Б.1.1-15:2012 визначено, що генеральні плани населених пунктів розроблюють на підставі завдання на розроблення генерального плану населеного пункту (далі - завдання) відповідно до додатка Б.
Згідно пункту 5.1 ДБН Б. 1.1-15:2012 Генеральний план населеного пункту складається з текстових та графічних матеріалів.
Відповідно до таблиці 1, наведеної у пункті 5.5 ДБН Б. 1.1-15:2012, складовою графічних матеріалів є, зокрема, План існуючого використання території.
Підпунктом 5.5.2 ДБН Б. 1.1-15:2012 визначено, що на "Плані існуючою використання території" відображають, зокрема, території існуючої забудови різного функціонального призначення в межах населеного пункту, в тому числі житлової забудови (садибної, блокованої, багатоквартирної); земельні ділянки, надані для забудови та іншого використання.
Згідно підпункту 5.5.5 ДБН Б.1.1-15:2012 Генеральний план (основне креслення) виконують з урахуванням "Плану існуючого використання території". На основному кресленні генерального плану відображають елементи плану існуючого використання території, що залишаються незмінними на етапі реалізації генерального плану, пропозиції і проектні рішення щодо архітектурно-планувальної організації громадських центрів, транспортної та інженерної інфраструктури.
Аналізуючи наведені правові норми суд констатує те, що рішення про розроблення містобудівної документації на місцевому рівні та внесення до неї змін приймає відповідна сільська, селищна або міська рад, а замовником розроблення проекту такої документації є виконавчий комітет, відповідної ради. При цьому, замовник має надати розробнику вихідні дані в яких, крім іншого, відображаються існуючі використання території наявна житлова чи громадська забудова, земельні ділянки, надані у користування фізичним та юридичним особам.
Проект Генерального плану (внесення до нього змін) розробляється зокрема з урахуванням плану існуючого використання території, що залишаються незмінними на етапі реалізації генерального плану, а також інвестиційних намірів юридичних і фізичних осіб щодо забудови та іншого використання території з урахуванням земельних ділянок, наданих для забудови та іншого використання.
Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Ст. 90 ЗК України гарантує власнику земельної ділянки право споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Статтями 110, 111 ЗК України визначений порядок, підстави та види обтяжень та обмежень у використанні земель.
Частиною 2 статті 111 ЗК України встановлений вичерпний перелік видів обмежень у використанні земель та порядок їх встановлення. Обмеження на використання земель встановлюються законом, прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, договором, рішенням суду. Обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятих на його підставі нормативних актів) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Відомості про обмеження вносяться до Державного земельного кадастру.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджень матеріалами справи, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення Кам`янської міської ради від 30.01.2015 № 1197-59/VІ «Про затвердження плану зонування території м.Дніпродзержинська» в частині віднесення земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 1210400000:02:007:0107 до спеціальної зони «Р-3» (зони озеленених територій загального користування), земельна ділянка, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 1210400000:02:007:0107, обліковувалась, як об`єкт права приватної власності. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і громадських будівель (присадибна ділянка). Категорія земель - землі житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд (присадибна ділянка). Форма власності - приватна.
Земельна ділянка кадастровий номер 1210400000:02:007:0107 критеріям зони Р-3, наведених в Плані зонування території міста не відповідає, а її віднесення до зони Р-3 відбулось безпідставно та з порушенням норм формування плану зонування територій, визначених ст. 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
На момент прийняття оскаржуваного рішення земельна ділянка кадастровий 1210400000:02:007:0107 використовувалась для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) іншим громадянам вже забудовані, що також підтверджується додатком до рішення міської ради від 28.09.2009 р. №782-42/V, копія якого міститься в матеріалах справи.
Отже, належна позивачу земельна ділянка з кадастровим номером 1210400000:02:007:0107 не мала зареєстрованих обмежень на її використання, а ні на момент її відчуження попереднім власником, а ні на даний час.
Чинним законодавством України не передбачений порядок обмеження прав власника земельної ділянки на її використання у інший спосіб і порядок, ніж встановлені ст.ст.110, 111 ЗК України.
Отже, слід дійти висновку, що внесення таких обмежень шляхом затвердження Плану зонування територій міста, через поміщення окремих земельних ділянок до зони з обмеженим режимом використання без наявних та достатніх для того законних підстав, без внесення відповідних відомостей та змін до земельного кадастру є таким, що суперечить Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядком №290 та ДБН Б.1.1-15:2012, порядку замовлення та розроблення містобудівної документації на місцевому рівні та внесення до неї змін і доводить протиправність оскаржуваного рішення Чернівецької міської ради в частині затвердження Плану зонування територій міста, яким земельна ділянка, речове право на яку належить позивачу, поміщена до зони Л-1 з обмеженим режимом використання.
Згідно ст.1 Закон України "Про землеустрій" цільовим призначенням земельної ділянки є використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до приписів ч.2 ст.24 Закону "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
Відповідно до положень ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою (ч.5 ст.20 ЗК України).
Отже, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження, тощо). Така правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №806/5308/15. Чинне законодавство визначає, що планування та забудова земельних ділянок здійснюється, у тому числі, їх власниками, виключно в межах їх цільового призначення.
З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зміна функціонального призначення земельної ділянки, кадастровий номер 1210400000:02:007:0107, за адресою: АДРЕСА_1 , із цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і громадський будівель (присадибка ділянка) за попереднім генеральним планом, на зону Р-3 (озеленені території) за містобудівною документацією, що затверджена оскаржуваним рішенням Кам`янської міської ради, зумовила неможливість реалізації позивачем речового права на забудову вказаної земельної ділянки відповідно до її цільового призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку і громадський будівель (присадибка ділянка), тоді як  прийняття оскаржуваного рішення у частині віднесення земельної ділянки кадастровий 1210400000:02:007:0107 в зону озеленених територій Р-3 за Планом зонування території міста відбулось із порушенням норм ст.ст. 8, ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України.
Переважні та допустимі види забудови зони Р-3 за Планом зонування території міста, затвердженим рішенням 59 сесії Дніпродзержинської міської ради VI скликання №1197-59/VI від 30.01.2015 року не допускають використання наданої позивачу земельної ділянки для забудови, що істотно порушує право позивача на використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення.
Вказані порушення допущено відповідачами  є підставою для визнання оскаржуваного акту органу місцевого самоврядування протиправним та нечинним в частині, віднесення земельної ділянки кадастровий №1210400000:02:007:0107 в зону озеленених територій загального користування Р-3, що призвело до обмеження встановлених законом видів її використання та штучно звузило права позивача на її використання, що надано йому ст. 38 ЗК України.
Згідно ч. 9 ст. 264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.
Частиною третьою статті 245 КАС України встановлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З урахуванням обставин справи та наведених вище висновків, враховуючи приписи ч.9 ст.264 та ч.3 ст.245 КАС України, суд дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушеного права та законного інтересу позивача, який дозволить відновити становище, яке існувало до порушення, є визнання в судовому порядку протиправним та нечинним рішення 59 сесії Дніпродзержинської міської ради VI скликання від 30.01.2015 року №1197-59/VI "Про затвердження плану зонування території м.Дніпродзержинська" в частині віднесення земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 1210400000:02:007:0107 до спеціальної зони «Р-3» (зони озеленених територій загального користування).
Рішення в відмовленій його частині не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, не доведено правомірності оскаржуваного рішення 59 сесії Дніпродзержинської міської ради VI скликання від 30.01.2015 року №1197-59/VI "Про затвердження плану зонування території м.Дніпродзержинська" в частині віднесення земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 1210400000:02:007:0107 до спеціальної зони «Р-3» (зони озеленених територій загального користування), а тому, суд дійшов правомірного висновку, що права та інтереси позивача підлягають судовому захисту, шляхом визнання протиправним і нечинним такого рішення та зобов`язання Дніпродзержинську міську раду розглянути питання про внесення змін до Плану зонування території м. Дніпродзержинська, затвердженого Рішенням 59 сесії Дніпродзержинської міської ради VІ скликання від 30.01.2015 року №1197-59/VI "Про затвердження плану зонування території м.Дніпродзержинська" в частині віднесення виключення земельної ділянки, площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - 1210400000:02:007:0107 із спеціальної зони «Р-3» (зони озеленених територій загального користування).
Враховуючи вищевикладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
При цьому суд вірно зауважив, що згідно ч.1 ст.264 КАС України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.
Згідно ч.2 ст.264 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Питання судових витрат судом вирішено відповідно до частини 3 статті 139 КАС України.
Згідно з положеннями ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону рішення відповідає.
Щодо доводів апеляційної скарги про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради, Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії без розгляду, колегія суддів зазначає, що такі апеляційним судом не розглядаються, оскільки були підставою для перегляду Верховним Судом під час розгляду касаційної скарги.  
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління містобудування та архітектури Кам`янської міської ради залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 в адміністративній справі №160/4831/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 липня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 08 липня 2024 року. 

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова