Справа № 307/6025/23

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 

01.07.2024                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2024 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.        
Відповідно до постанови, - 16.12.2023 року, о 20 год. 30 хв., в с. Руське Поле по вул. Головна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "SKODA" держаний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, координація рухів, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння. А наведений у постанові суду такий доказ, як відеозапис з місця події, не може вважатися належним та допустимим, оскільки відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапиc.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , неявка яких із врахуванням положень ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. 

При цьому, враховується те, що останній належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 

       Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Апеляційний суд вважає, що під час розгляду матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення судом першої інстанції вищезазначені вимоги закону дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення  ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.        
       Так, - відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №341393 від 16.12.2023 з`ясовано, що 16.12.2023 року, о 20 год. 30 хв., в с. Руське Поле по вул. Головна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "SKODA" держаний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, координація рухів, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Сукупність доказів вчинення правопорушення, які є належними і допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, підтверджує наявність у діях  ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1  стверджується матеріалами справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 341393 від 16.12.2023 року, в якому викладені вищевикладені обставини події; 
-рапортом поліцейського СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції Ревкало Т. від 16.12.2023 року;
- постановою про накладення адміністративного стягнення від 16.12.2023 року;
- відеозаписом на DVD диску з місці події. 
Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1  вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейські були упереджені при складанні щодо  ОСОБА_1  протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд доходить висновку, що працівники поліції, виконуючи свої функціональні обов`язки, діяли у межах наданих їм повноважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними, тому що розділом ІІ Інструкції передбачено, що акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Оскільки  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому складання такого акту не здійснювалося.
З урахуванням викладеного апеляційний суд констатує, що акт огляду складається у випадку проведення співробітникам поліції огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після використання відповідних спеціальних технічних засобів, натомість, в даному випадку поліцейськими не проводився огляд  ОСОБА_1 на виявлення стану сп`яніння у зв`язку із відмовою останнього від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Натомість, закон не зобов`язує співробітників поліції складати акт огляду у разі відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з урахуванням також того факту, що така відмова повинна бути зафіксована відеозаписом портативного відеореєстратора поліцейських.
Зазначена обставина стосовно не складення та не долучення співробітниками поліції до матеріалів справи про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності акту огляду не може свідчити про необґрунтованість пропозиції останньому пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у разі наявності відповідних підстав для цього.
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що оскільки відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапиc, як того вимагає Інструкція, не є підставою для скасування прийнятого судом рішення за умови того, що відповідно до приписів ст.251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, який оцінюється у сукупності з іншими доказами по справі, й обставини, що містяться на вказаному відеозаписі, повністю узгоджується зі змістом обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 341393 від 16.12.2023  рокутак й у долучених до нього доказах, а тому відсутні будь-які сумніви в його належності та допустимості.

       При цьому, апеляційний суд наголошує, що в даній конкретній ситуації, вказане апелянтом порушення принципу безперервності відео фіксації, неповнота відеозапису, не впливає на повноту, всебічність та об`єктивність з`ясування обставин у даній справі та доведеності поза розумним сумнівом факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки інші докази, досліджені апеляційним судом, в сукупності зі змістом відеозапису, надають можливість суду встановити обставини справи, та підтвердити обставини події правопорушення.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.        
       Тому підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
       Стягнення, накладене судом на ОСОБА_1 , відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.
       Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.
       З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
        Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага