СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року                                       м. Харків                        Справа №922/2467/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,
за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,
за участю представників:
позивача (в режимі відеоконференції) – Зінчук Я.В. (адвокат), довіреність №12 від 21.03.2010 року, свідоцтво серія ЗП№002432 від 21.11.2019 року;
відповідача – Черкасов І.Р. (адвокат), ордер серія АХ№1171213 від 05.02.2024 року, свідоцтво №834 від 03.06.1998 року;
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (в режимі відеоконференції) – Кустова Т.В., довіреність від 18.10.2023 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача – Акціонерного товариства «Мегабанк» (вх.№981Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2024 року у справі №922/2467/22,
за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк», (код ЄДРПОУ 09804119, місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, буд.17),
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, (ЄДРПОУ 21708016, місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, буд.17),
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані», (код ЄДРПОУ 44523983, місцезнаходження: 61166, м.Харків, пр. Науки, буд. 40), 
про застосування наслідків нікчемності правочинів,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані», в якому просило суд:
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63156888 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “АМ-3”, загальною площею 179,5 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, будинок 20-Д.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63157177 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно одноквартирний житловий будинок літ. “Ю-2”, загальною площею 290,5 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область м.Харків, вул. Липова. 6-А.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63157403 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “АП-3”, загальною площею 190,7 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область м. Харків, вул. Липова, буд. 20-Б.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63157625 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “АГ-3”, загальною площею 156,0 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, м.Харків, вул. Липова, 6-В.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63157838 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “АЕ-3”, загальною площею 157,3 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, м.Харків, вул. Липова, 6-Д.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63158151 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житлове приміщення літ. “АЖ-3”, загальною площею 157,2 кв.м., що розташоване за адресою: Харківська область, м.Харків, вул. Липова, буд. 6-Ж.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63158418 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації: права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “АИ-3”, загальною площею 211,6 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область м.Харків, вул. Липова, 6-Л.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63158637 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу  Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації: права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “Х-3”, загальною площею 195,8 кв.м., житловою площею 96,2 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область м.Харків, вул. Липова, 10.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63158912 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу  Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації: права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “Ц-3”, загальною площею 201,8 кв.м., житловою площею 110,0 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область м.Харків, вул. Липова, 16.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63159143 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації: права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “АО-3”, загальною площею 179,6 кв.м., житловою площею 45,3 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область м.Харків, вул. Липова, 20-В.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63159353 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації: права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “АН-3”, загальною площею 201,9 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область м.Харків, вул. Липова, 20-Г.
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 63159606 від 31.01.2022 року, прийняте приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу  Куксіним С.Ю., з одночасним припиненням державної реєстрації: права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» та проведенням державної реєстрації набутого права власності за Акціонерним товариством «Мегабанк» на нерухоме майно - житловий будинок літ. “С-3”, загальною площею 186,9 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область м.Харків, вул. Липова, 20-Л.
- стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю «Більбао Компані» (код ЄДРПОУ 44523983) на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» (код ЄДРПОУ 09804119, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17) суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.03.2024 року у справі №922/2467/22 (повний текст складено та підписано 03.04.2024 року, суддя Усата В.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване наступним:
- купівлю-продаж нерухомого майна вчинено позивачем та відповідачем за ринковою вартістю; позивачем не надано до суду доказів про наявність можливості продажу вказаного майна за вищою вартістю іншій особі;
- ТОВ «Більбао Компані» передало спірне нерухоме майно в забезпечення - укладено іпотечний договір, який відповідає приписам законодавства і банк не був обмежений у своїх правах та контролі за майном;
- позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не відповідає поточним ринковим умовам або останній є такими, що передбачає надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;
- сам факт визнання особи пов`язаною із банком не є підставою для визнання укладеного з такою особою договору нікчемним;
- скасування рішень про державну реєстрацію є самостійним способом захисту права та є відмінним від заявленої позивачем вимоги про застосування наслідків нікчемності правочинів, з огляду на що позов про застосування наслідків нікчемності правочинів шляхом скасування рішень про державну реєстрацію не відповідає положенням статті 216 Цивільного кодексу України і не підлягає задоволенню.
Акціонерне товариство «Мегабанк» з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить:
- рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2024 року скасувати;
- прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі;
- судові витрати по справі покласти на відповідача.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що:
- комісією з перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року, та правочинів, вчинених (укладених) банком з пов`язаними особами та/або в інтересах пов`язаних осіб, та/або на їх користь, - протягом трьох років до запровадження тимчасової адміністрації було складено акт №8 від 11.07.2022 року, відповідно до якого укладений АТ «Мегабанк» з ТОВ «Більбао Компані» правочин, а саме - договір купівлі-продажу нерухомого майна посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., 31.01.2022 року реєстровий №266 має ознаки нікчемності передбачені п. 3, ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- існуючі ознаки та обставини вчинення договору купівлі-продажу вказують на те, що в результаті його укладання фактично відбувалась не ринкова угода, а проведено нерівноцінний продаж ліквідного активу банку з розстрочкою платежу на рік, що може свідчити про надання особі, яка проводила таку купівлю, нічим не обумовлених переваг та здійснення банком реалізації власних майнових активів з метою отримання сумнівних доходів в довгостроковій перспективі;
- у даному випадку є можливим застосування такого наслідку нікчемності правочину як скасування рішення про державну реєстрацію права власності, що призведе до поновлення порушених прав та інтересів банку та свідчить про ефективність обраного способу захисту.
Апелянт також зазначає, що комісія у висновках врахувала отриманий від Національного банку України лист №20-0006/26426/БТ від 07.04.2022 року про прийняття Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем рішення стосовно пов`язаності з АТ «Мегабанк», яким було визначено пов`язаною з АТ «Мегабанк» наступну особу – ТОВ «Більбао Компані», у зв`язку з чим зазначене товариство включено до відповідного списку пов`язаних осіб. З посиланням на вказані обставини, апелянт наполягає на тому, що кредитний договір, договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, іпотечний договір є нікчемними, оскільки мають ознаки нікчемності, визначені у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема: п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону – банк уклав угоди щодо відчуження чи передачі у користування або придбання чи отримання у користування майна, оплати результатів робіт та/або надання послуг на умовах, які не є поточними ринковими умовами, або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов угоди; п. 6 ч. 3 ст. 38 Закону – банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону – банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення Господарського суду Харківської області від 23.05.2024 року у справі №922/2467/22. Встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2467/22.
Вказана ухвала суду була направлена зареєстрованим учасникам справи засобами електронного зв`язку до електронного кабінету користувача і доставлена їм 01.05.2024 року.
02.05.2024 року матеріали справи №922/2467/22 на вимогу надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
15.05.2024 року до Східного апеляційного господарського суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6782), в якому останній підтримує вимоги апеляційної скарги позивача та просить їх задовольнити, посилаючись на наступне:
- існуючі ознаки та обставини вчинення договору купівлі-продажу та іпотечного договору вказують на те, що в результаті їх укладення фактично відбувалась не ринкова угода, а проведено нерівноцінний продаж ліквідного активу, що може свідчити про надання особі, яка проводила таку купівлю, нічим не обумовлених переваг та здійснення банком реалізації власних майнових активів з метою отримання сумнівних доходів в довгостроковій перспективі;
- правочини, укладені з відповідачем, зокрема договір купівлі-продажу нерухомого майна, є нікчемним, оскільки має ознаки нікчемності, визначені у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- зважаючи на нікчемність вчинених правочинів та враховуючи те, що уповноваженою особою здійснюються заходи покладені на неї законодавством, вимоги апеляційної скарги є такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№7180 від 23.05.2024 року), в якому заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, з огляду на наступне:
- позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності ознак нікчемності правочинів, оскільки відповідач здійснив купівлю майна на ринкових умовах і в даному випадку відсутні підстави вважати, що Акціонерне товариство «Мегабанк» під час укладання договору надавало якісь переваги; продане банком майно було набуте відповідачем за його ринковою вартістю, натомість іншої ринкової вартості позивачем доведено не було;
- зобов`язання за договором купівлі-продажу забезпеченні іпотечним договором, що передбачає можливість банку задовольнити свої вимоги шляхом набуття права власності, продажу третій особі, і свідчить про захист інтересів банку;
- позивачем не наведено обґрунтувань, не доведено обставин, не зазначено фактів та не надано доказів того, що умови договору купівлі-продажу та іпотечного договору, укладеного між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Більбао Компані», передбачають надання відповідачу переваг (пільг); 
- факт визнання особи пов`язаною із банком не є підставою для визнання будь-якого укладеного з такою особою договору нікчемним; позивач не навів посилань на пункт ч.1 ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» або Положення №315, на підставі якого зроблено висновок про пов`язаність ТОВ «Більбао Компані» з АТ «Мегабанк» (із обґрунтуванням фактичної наявності таких підстав), посилаючись лише на Рішення Національного банку України;
- скасування рішень про державну реєстрацію є самостійним способом захисту права, та є відмінним від заявленого позивачем про застосування наслідків нікчемного правочину, відмінним є і правове регулювання таких спорів.
У судовому засіданні 30.05.2024 року з метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі та з метою повного і всебічного розгляду справи по суті, враховуючи неможливість закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні, з огляду на приписи ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у розгляді справи до 13.06.2024 року.
У судовому засіданні 13.06.2024 року, враховуючи явку тільки представника відповідача, з метою повного і всебічного розгляду справи по суті, враховуючи неможливість закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні, з огляду на приписи ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у розгляді справи до 27.06.2024 року.
У судовому засіданні 13.06.2024 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягав на її задоволенні. Представник третьої особи оголосив, що підтримує позицію скаржника та просить задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників учасників справи, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі рішення Правління Національного Банку України від 02.06.2022 року №261-рш/БТ «Про віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» 02.06.2022 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №383 «Про запровадження в АТ «Мегабанк» тимчасової адміністрації та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким в АТ «Мегабанк» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Мегабанк», визначені ст.ст. 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», начальнику відділу запровадження тимчасової адміністрації управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків – Штогріній Ірині Вікторівні.
На підставі рішення Правлінням Національного Банку України від 21.07.2022 року №362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.07.2022 року №506 «Про початок процедури ліквідації АТ «Мегабанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації АТ «Мегабанк» з 22.07.2022 року по 21.07.2025 року та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Мегабанк» провідному професіоналу з управління активами та ліквідації відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Білій Ірині Володимирівні строком на три роки з 22.07.2022 року по 21.07.2025 року включно.
Відповідно до наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Мегабанк» №51-та від 13.06.2022 року проводилась перевірка ознак нікчемності правочинів.
Матеріали справи свідчать, що 31.01.2022 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Більбао Компані» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі – договір), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., реєстровий №266, відповідно до умов якого АТ «Мегабанк» передало ТОВ «Більбао Компані» у власність нерухоме майно, а саме:
- житловий будинок літ. “АМ-3”, загальною площею 179,5 кв.м., житловою площею 45.2 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, будинок 20-Д (далі - об`єкт 1);
- одноквартирний житловий будинок літ. “Ю-2”, загальною площею 290,5 кв.м., житловою площею 45,8 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область місто Харків, вулиця Липова. 6-А (далі - об`єкт 2);
- житловий будинок літ. “АП-3”. загальною площею 190,7 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область місто Харків, вулиця Липова, будинок 20-Б (далі - об`єкт 3);
- житловий будинок літ. “АГ-3”, загальною площею 156,0 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, 6-В (далі - об`єкт 4);
- житловий будинок літ. “АЕ-3”, загальною площею 157,3 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, 6-Д (далі - об`єкт 5);
- житлове приміщення літ. “АЖ-3”. загальною площею 157,2 кв.м., що розташоване за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, буд. 6-Ж (далі - об`єкт 6);
- житловий будинок ліг. “АИ-3”. загальною площею 211,6 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область місто Харків, вулиця Липова, 6-Л (далі - об`єкт 7);
- житловий будинок літ. “Х-3”. загальною площею 195,8 кв.м.. житловою площею 96,2 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, 10 (далі - об`єкт 8);
- житловий будинок літ. “Ц-3”, загальною площею 201,8 кв.м., житловою площею 110,0 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, будинок 16 (далі - об`єкт 9);
- житловий будинок літ. “АО-3”, загальною площею 179.6 кв.м., житловою площею 45,3 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, будинок 20-В (далі - об`єкт 10);
- житловий будинок літ. “АН-3”, загальною площею 201,9 кв.м., житловою площею 58,3 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, будинок 20-Г (далі - об`єкт 11);
- житловий будинок літ. “С-3”, загальною площею 186,9 кв.м., житловою площею 51,4 кв.м., що розташований за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Липова, будинок 20-Л (далі - об`єкт 12).
Відповідно до п. 2 договору вищезазначені нежитлові приміщення належать продавцю (АТ «Мегабанк») на праві власності.
Відповідно до п. 3 договору продаж проводиться за суму (ціну) 78877000,00 (сімдесят вісім мільйонів вісімсот сім тисяч гривен 00 копійок), без ПДВ згідно п.п. 197.1.14.п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, які покупець зобов`язується сплатити продавцю в строк до 31.01.2023 року згідно з графіком.
31.01.2022 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Більбао Компані» укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., реєстровий №272, відповідно до умов якого ТОВ «Більбао Компані» передало АТ «Мегабанк» всі вище зазначені об`єкти нерухомого майна, які були придбані за договором купівлі-продажу нерухомого майна в іпотеку.
Комісією з перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року, та правочинів, вчинених (укладених) банком з пов`язаними особами та/або в інтересах пов`язаних осіб, та/або на їх користь, - протягом трьох років до запровадження тимчасової адміністрації було складено акт №8 від 11.07.2022 року, відповідно до якого, укладений Акціонерним товариством «Мегабанк» з ТОВ «Більбао Компані» правочин, а саме договір купівлі-продажу нерухомого майна від 31.01.2022 року, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., реєстровий №266, має ознаки нікчемності, визначені п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Із вказаного вище акту №8 від 11.07.2022 року слідує, що відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності Ісаєвої Людмили Анатоліївни (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданого ФДМУ 21.12.2020 року №1125/20) станом на 27.01.2022 року загальна вартість майна становить 78802000,00 грн., без ПДВ.
Відповідно до п.3 договору купівлі-продажу нерухомого майна, продаж предмету договору провадиться за сумою (ціну) 78877000,00 грн, без ПДВ, згідно п.п. 197.1.14., п.197.1. ст. 197 Податкового Кодексу України, які ТОВ «Більбао Компані» зобов`язується сплатити АТ «Мегабанк» в строк до 31.01.2023 року, згідно з графіком.
Позивач вказує, що станом на 01.10.2022 року ТОВ «Більбао Компані» сплатив АТ «Мегабанк» лише 100000,00 грн., чим порушив умови договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.01.2022 року та не сплатив платежі передбачені графіком до договору в розмірі 54913000,00 грн.
Позивач зазначає, що укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна мало стати наслідком збільшення активів банку в результаті надходження відповідної суми грошових коштів і, як наслідок, зміни структури банківського балансу в дохідній його частині. Втім фактичне виконання договору купівлі-продажу не призвело до настання зазначеного результату, оскільки сплата встановленої договором купівлі-продажу ціни мала відбутись з розстрочкою оплати до 31.01.2023 року і не відбулась.
Разом з тим, позивач вказує, що проаналізувавши наведені правочини та проведені операції комісія дійшла до висновку, що продаж власного ліквідного нерухомого майна було здійснено з явним наданням переваг окремій особі - ТОВ «Більбао Компані» та здійснено на шкоду інтересам банку.
На думку позивача, існуючі ознаки та обставини вчинення договору купівлі-продажу вказують на те, що в результаті його укладення фактично відбувалась не ринкова угода, а проведено нерівноцінний продаж ліквідного активу банку з розстрочкою платежу на рік, що може, свідчити про надання особі, яка проводила таку купівлю, нічим не обумовлених переваг та здійснення банком реалізації власних майнових активів з метою отримання сумнівних доходів в довгостроковій перспективі.
Отже, за твердженнями позивача, вище вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна, є нікчемним, оскільки має ознаки нікчемності, визначені у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема:
- п. 3 ч. 3 ст. 38 Закону - банк уклав угоди щодо відчуження чи передачі у користування або придбання чи отримання у користування майна, оплати результатів робіт та/або надання послуг на умовах, які не є поточними ринковими умовами, або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов угоди;
- п. 8 ч. 3 ст. 38 Закону - банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.
19.07.2022 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення про нікчемність правочинів №473-ТА від 18.07.2022 року, в якому просив повернути у власність позивача нерухоме майно.
Посилаючись на те, що відчуження майна банку за договором купівлі-продажу призвело до зменшення обсягу високоліквідних активів банку, порушення нормативів діяльності банку, встановлених Національним банком України, повної неплатоспроможності та неможливості виконання грошових зобов`язань перед іншими кредиторами банку та до прийняття Правлінням АТ «Мегабанк» рішення №261-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення від 21.07.2022 року №362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк», банк звернувся до суду з даним позовом до суду з метою захисту порушених прав та інтересів банку, який перебуває в ліквідації, та їх поновлення в судовому порядку. 
Місцевий господарський суд з доводами позивача не погодився та дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.
Предметом позову в даній справі є вимога банку як сторони правочинів (договору купівлі-продажу нерухомого майна) про застосування наслідків нікчемності відповідних правочинів.
Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою (частина п`ята статті 216 Цивільного кодексу України).
За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. 
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 року у справі №916/3156/17.
Отже, для вирішення спору має бути насамперед встановлено, чи дійсно з матеріалів справи вбачається наявність ознак нікчемності вказаних правочинів, укладених між позивачем та відповідачем, а саме - договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.01.2022 року.
Стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач в суді першої та апеляційної інстанції наполягав на тому, що в даному випадку недійсність спірного правочину (договору купівлі-продажу нерухомого майна) прямо встановлено законом, а саме – п. 3, 8 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 38 наведеного Закону правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними з таких підстав: банк уклав угоди щодо відчуження чи передачі у користування або придбання чи отримання у користування майна, оплати результатів робіт та/або надання послуг на умовах, які не є поточними ринковими умовами, або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов угоди. Поточними ринковими умовами не вважаються: прийняття меншого забезпечення виконання зобов`язань, ніж вимагається від інших клієнтів; придбання в особи майна низької якості чи за завищеною ціною; здійснення інвестиції в цінні папери суб`єкта, яку банк не здійснив би в інше підприємство; оплата товарів і послуг, наданих особою за цінами, вищими, ніж звичайні, або за таких обставин, коли такі самі товари і послуги іншої особи взагалі не були б придбані; продаж особі майна за вартістю, що є нижчою, ніж та, яку банк отримав би від продажу такого майна іншій особі; нарахування відсотків та комісійних за послугами, наданими банком особам, які є меншими, ніж звичайні; нарахування відсотків за вкладами (депозитами), залученими банком від осіб, які є більшими, ніж звичайні.
Аналіз змісту вищевказаної норми свідчить про те, вона стосується правочинів з відчуження майна – тоді як кредитний договір таким правочином не є.
Для оцінки нікчемності договорів відповідно до пункту 3 та 6 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» слід встановити, зокрема, чи укладені спірні правочини на умовах, які не є поточними ринковими умовами, чи укладені правочини на умовах, які передбачають надання переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Матеріалами справи підтверджено, що 31.01.2022 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Більбао Компані» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., реєстровий №266, відповідно до умов якого АТ «Мегабанк» передало ТОВ «Більбао Компані» у власність нерухоме майно – 12 об`єктів.
Відповідно до п. 3 договору продаж проводиться за суму (ціну) 78877000,00 (сімдесят вісім мільйонів вісімсот сім тисяч гривен 00 копійок), без ПДВ згідно п.п. 197.1.14.п. 197.1 ст. 197 Податкового кодексу України, які покупець зобов`язується сплатити продавцю в строк до 31.01.2023 року згідно з графіком.
В акті № 8 від 11.07.2022 року, на який посилається позивач, зазначено, що відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності Ісаєвої Людмили Анатоліївни (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданого ФДМУ 21.12.2020 року №1125/20) станом на 27.01.2022 року загальна вартість майна становить 78802000,00 грн., без ПДВ.
Отже, з вищенаведеного вбачається, що оціночна вартість об`єктів продажу складає 78802000,00 грн. без ПДВ, а продаж вчинено за 78877000,00 грн., без ПДВ, тобто продаж вчинено в межах визначеної ринкової вартості, навіть на 75000,00 грн. більше.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що купівлю-продаж нерухомого майна здійснено за ринковими цінами (ринковими умовами). Вказане спростовує твердження позивача про те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна має ознаки нікчемності. При цьому позивачем не надано до суду доказів про наявність можливості продажу вказаного майна за вищою вартістю іншій особі.
Також суд приймає до уваги те, що відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 31.01.2022 року, право власності позивача на ці об`єкти зареєстровано 21.06.2017 року, а відповідачем придбано ці об`єкти 31.01.2022 року, тобто позивач ними володів більше 4 років.
Матеріали справи не містять доказів наявності інших покупців на майно, доказів заінтересованості інших осіб у його придбанні та доказів наявності можливості продажу вказаного майна за вищою вартістю іншій особі.
Вказане свідчить про необґрунтованість доводів апелянта про те, що Комісія з перевірки правочинів розцінила відповідний правочин як ризиковий, і твердження про те, що в даному випадку мала місце не ринкова угода, а нерівноцінний продаж ліквідного активу банку, не можуть бути підставою для висновку про нікчемність цього правочину – з огляду на відсутність у даному випадку ознак нікчемності, визначених спеціальною нормою закону.
Слід також врахувати, що 31.01.2022 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Більбао Компані» укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю., реєстровий №272, відповідно до умов якого ТОВ «Більбао Компані» передало АТ «Мегабанк» всі об`єкти нерухомого майна, які були придбані за договором купівлі-продажу нерухомого майна.
А отже, зобов`язання за договором купівлі-продажу забезпечені іпотечним договором, що містять деталізований розділ 5 «Звернення стягнення на предмет іпотеки. Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя», що передбачає можливість банку звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки, незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у разі невиконання або неналежного виконання.
Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, слід дійти висновку, що банк не лише не був позбавлений контролю над нерухомим майном, але в будь-який момент мав можливість повернути вказане майно собі у власність, у разі невиконання відповідачем зобов`язань за основним договором.
Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не відповідає поточним ринковим умовам або останні є такими, що передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Суд також констатує, що позивачем не наведено обґрунтувань, не доведено обставин, не зазначено фактів та не надано доказів того, що умови договору купівлі-продажу, укладеного між АТ «Мегабанк» та ТОВ «Більбао Компані», передбачають надання відповідачу переваг (пільг), яких саме переваг/пільг, в порівнянні з ким/чим у ТОВ «Більбао Компані» є переваги/пільги, а також не наведено причинно-наслідкового зв`язку, як укладення спірного договору могло вплинути на визнання банку неплатоспроможним або спричинити неможливість виконання грошових зобов`язань перед іншими клієнтами банку.
Щодо доводів апелянта про наявність рішення Національного банку України від 11.04.2022 року про визнання ТОВ «Більбао Компані» пов`язаною з банком особою, судова колегія зазначає наступне.
Національним банком України листом №20-0006/26426/БТ від 07.04.2022 року про прийняття Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності банків було повідомлено позивача про пов`язаність з Акціонерним товариством «Мегабанк» ТОВ «Більбао Компані» із застосуванням ознак Положення №315, а саме з таких підстав: 
1) у особи, у тому числі новоствореної, відсутня кредитна історія з іншими фінансовими установами, не пов`язаними з банком (абзац третій підпункту 1 пункту 1 глави 3 розділу ІІ Положення №315);
2) основним джерелом надходжень, у тому числі для погашення заборгованості або виконання зобов`язань, особи є кошти банку та/або пов`язаної з банком особи або особи, яка має ознаки пов`язаності (абзац третій підпункту 2 пункту 1 глави 3 розділу І Положення №315);
3) особа є залежною від банку та/або від пов`язаних із ним осіб, внаслідок чого проблеми в діяльності банку або пов`язаних із ним осіб із великою вірогідністю призведуть до проблем у діяльності цієї особи (абзац п`ятий підпункту 2 пункту 1 глави 3 розділу ІІ Положення №315);
4) інформації щодо діяльності кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) особи немає або її недостатньо (абзац третій підпункту 4 пункту 1 глави 3 розділу ІІ Положення №315);
5) сума наданого кредиту не відповідає обсягам діяльності боржника (абзац п`ятий підпункту 3 пункту 2 глави 3 розділу ІІ Положення №315);
6) установлення для боржника / контрагента індивідуальних умов сплати боргу, відмінних від поточних ринкових умов (абзац дев`ятий підпункту 3 пункту 2 глави 3 розділу ІІ Положення №315).
На підставі рішення Національного Банку України від 11.04.2022 року ТОВ «Більбао Компані» було включено до списку пов`язаних з банком осіб, з кодом типу пов`язаної особи 529.
Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач наполягає на застосуванні до спірних правовідносин п.8 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким визначено таку підставу недійсності правочину як укладення банком правочину з пов`язаною з банком особою або в інтересах пов`язаної з банком особи, або на користь пов`язаної з банком особи з порушенням вимог законодавства, у тому числі недійсність якого встановлена ч.6 ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Згідно з ч.6 ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», угоди, що здійснюються з пов`язаними з банком особами, не можуть передбачати умови, що не є поточними ринковими умовами.
Вказаною статтею також визначено, що угоди, укладені банком із пов`язаними з банком особами на умовах, що не є поточними ринковими умовами, визнаються недійсними з моменту їх укладення.
Поточними ринковими умовами не вважаються, зокрема: 1) прийняття меншого забезпечення виконання зобов`язань, ніж вимагається від інших клієнтів; 2) придбання у пов`язаної з банком особи майна низької якості чи за завищеною ціною; 3) здійснення інвестиції в цінні папери пов`язаної з банком особи, яку банк не здійснив би в інше підприємство; 4) оплата товарів і послуг пов`язаної з банком особи за цінами вищими, ніж звичайні, або за таких обставин, коли такі самі товари і послуги іншої особи взагалі не були б придбані; 5) продаж пов`язаній з банком особі майна за вартістю, що є нижчою, ніж та, яку банк отримав би від продажу такого майна іншій особі; 6) нарахування відсотків та комісійних за послугами, наданими банком пов`язаним із банком особам, які є меншими, ніж звичайні; 7) нарахування відсотків за вкладами (депозитами), залученими банком від пов`язаних із банком осіб, які є більшими, ніж звичайні; 8) передача у користування пов`язаній з банком особі майна, плата за яке є нижчою, ніж та, яку банк отримав би від особи, яка не є пов`язаною, або отримання від пов`язаної з банком особи майна у користування за завищеною платою.
Підстави для визнання осіб такими, що пов`язані з банком, встановлено у ч.1 ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», в якій зазначено, що для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник підрозділу внутрішнього аудиту, головний ризик-менеджер, головний комплаєнс-менеджер, керівники та члени комітетів ради банку та правління банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) власники істотної участі у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1-6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині.
Ознаки визначення фізичних або юридичних осіб такими, що є пов`язаними з банком особами, наведено у Главі 3 Положення про визнання пов`язаних із банком осіб, затвердженого постановою Правління Національного банку України №315 від 12.05.2015 року (далі – Положення №315), яка містить детальний перелік критеріїв за характером взаємовідносин та за характером операцій.
Відповідно до Положення №315 розділом ІІ главою 1 щодо визначення пов`язаних з банком осіб пунктом 1 визначено, що банк визначає пов`язаних із банком осіб відповідно до вимог статті 52 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та з урахуванням цього Положення. 
Особа є пов`язаною з банком із моменту виникнення підстав для визначення такої особи пов`язаною з банком відповідно до вимог зазначеної статті Закону. 
У відповідності до Положення №315 розділом ІІ главою 2 пунктом 2 визначено, що Рішення Національного банку про визначення особи пов`язаною з банком набирає чинності з дня, наступного за днем його прийняття.
Водночас, сам факт визнання особи пов`язаною із банком не є підставою для визнання укладеного з такою особою договору нікчемним. 
Так, пунктом 3 та 8 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що правочини банку, у тому числі укладені з пов`язаними з банком особами, в якому Фондом здійснюється тимчасова адміністрація та/або процедура ліквідації, є нікчемними, зокрема, з таких підстав: 3) банк уклав угоди щодо відчуження чи передачі у користування або придбання чи отримання у користування майна, оплати результатів робіт та/або надання послуг на умовах, які не є поточними ринковими умовами, або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов угоди, 8) банк уклав правочин з пов`язаною з банком особою або в інтересах пов`язаної з банком особи, або на користь пов`язаної з банком особи з порушенням вимог законодавства, у тому числі недійсність якого встановлена частиною шостою статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».
Разом з тим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту того, що відчуження майна банку за договором купівлі-продажу призвело до ще більшого зменшення обсягу високоліквідних активів банку, порушення внаслідок цього нормативів діяльності банку, встановлених Національним банком України, до повної неплатоспроможності та неможливості виконання грошових зобов`язань перед іншими кредиторами банку та як наслідок до прийняття Правлінням Національного Банку України 02.06.2022 року рішення №261-рш/БТ «Про віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення від 21.07.2022 року №362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк».
Приймаючи до уваги вищевикладене, Акціонерним товариством «Мегабанк» не доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України фактів, які би свідчили про нікчемність договору купівлі-продажу нерухомого майна з підстав, передбачених п.п. 3, 8 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
У складеному Комісією з перевірки правочинів акті №8 від 11.07.2022 року міститься посилання на низку ознак, встановлених Положенням №315: основним джерелом надходжень, у тому числі для погашення заборгованості або виконання зобов`язань, особи є кошти банку та/або пов`язаної з банком особи або особи, яка має ознаки пов`язаності; особа є залежною від банку та/або від пов`язаних із ним особами, внаслідок чого проблеми в діяльності банку або пов`язаних із ним осіб із великою вірогідністю призведуть до проблем у діяльності цієї особи; сума наданого кредиту не відповідає обсягам діяльності боржника; установлення для боржника/контрагента індивідуальних умов сплати боргу, відмінних від поточних ринкових умов.
Водночас, позивач не довів належними та допустимими доказами підстав для висновку про наявність у даному випадку вищеперелічених ознак (залежність відповідача від банку, основне джерело надходжень від коштів банку, установлення для боржника індивідуальних умов сплати боргу, відмінних від поточних ринкових умов тощо).
Таким чином, незважаючи на те, що відповідні ознаки конкретизовані законодавцем, апелянт не навів посилань на пункт ч.1 ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» або Положення №315, на підставі якого зроблено висновок про пов`язаність ТОВ «Більбао Компані» з АТ «Мегабанк» (із обґрунтуванням фактичної наявності таких підстав), посилаючись лише на рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем, про яке йдеться в листі Національного банку України №20-0006/26426/БТ від 07.04.2022 року.
У відповідності до ч.2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Верховного Суд у постанові від 04.03.2023 року у справі №910/18801/16 вказав, що суд апеляційної інстанції, з посиланням на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 21.04.2021 року у справі №910/14646/19, вірно зазначив, що рішення Правління Банку про віднесення підприємства до переліку пов`язаних з банком осіб саме по собі не може бути єдиним достатнім доказом пов`язаності особи та банку. Вирішуючи питання про пов`язаність особи з банком, суд апеляційної інстанції дослідив в якості доказу не тільки рішення банку, а й ті докази (інформацію і документи), які дозволили банку зробити висновок про пов`язаність і ухвалити відповідне рішення (тобто підстави ухвалення такого рішення банком).
Проте матеріали даної справи №922/2467/22 не містять сукупності доказів, що свідчили б про наявність ознак пов`язаності ТОВ «Більбао Компані» з АТ «Мегабанк» у розумінні вищенаведених норм ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Положення №315, тобто відсутнє документальне підтвердження щодо підстав ухвалення рішення про пов`язаність відповідача з АТ «Мегабанк».  
Як вбачається зі змісту вищенаведених положень п. 8 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ч.6 ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», необхідною умовою для визнання правочину нікчемним є не лише факт його укладення з пов`язаною особою, але і порушення вимог законодавства, зокрема, встановлено, що угоди, що здійснюються з пов`язаними з банком особами, не можуть передбачати умови, що не є поточними ринковими умовами.
Проте, як уже зазначалося, позивач не довів, що спірні правочини укладено не на ринкових умовах.
Таким чином, підстави для висновку про те, що зазначені договори є нікчемними у відповідності до п. 8 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», також відсутні.
Як вбачається з правової позиції апелянта, вимоги АТ «Мегабанк» ґрунтуються фактично лише на складеному Комісією з перевірки правочинів акті №8 від 11.07.2022 року, який є внутрішнім документом позивача.
Водночас позивач, зазначаючи про неприпустимість поставлення судом під сумнів застосування встановленої НБУ законодавством дискреції, водночас залишає поза увагою, що відповідно до ст.124 Конституції України, делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
Наявність відповідного акту Комісії з перевірки правочинів не звільняє АТ «Мегабанк» від обов`язку, передбаченого ст.74 Господарського процесуального кодексу України, довести ті обставини, на які позивач у даній справі посилається як на підставу своїх вимог, у загальному порядку, відповідно до встановлених ст.7 Господарського процесуального кодексу України засад рівності всіх юридичних осіб перед законом і судом.
Водночас, такого доведення позивачем в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції здійснено не було.
Враховуючи вищенаведене у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, який не спростовано апелянтом, про непідтвердженість обставин щодо нікчемності спірних правочинів, про які зазначав позивач, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог банку про застосування наслідків нікчемності цих правочинів.
Суд апеляційної інстанції також вважає за необхідне зазначити, що у постанові від 25.10.2022 року у справі №914/2804/20 Верховний Суд дійшов висновку, що позов в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу, а відтак й в частині позовних вимог щодо застосування наслідків недійсності цих договорів шляхом скасування записів про право власності є необґрунтованим.
Також згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 28.09.2022 року у справі №911/1232/21, скасування рішень про державну реєстрацію є самостійним способом захисту права, та є відмінним від заявленого позивачем про застосування наслідків нікчемного правочину, відмінним є і правове регулювання таких спорів. За вказаних обставин позов про застосування наслідків нікчемного правочину шляхом скасування рішень про державну реєстрацію не відповідає наведеним положенням статті 216 Цивільного кодексу України, тому задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим у цій частині судові рішення про задоволення позову підлягають скасуванню, а у вказаних позовних вимогах належить відмовити.
Суд апеляційної інстанції додатково враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 року, яке залишено без змін  постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 року у справі №640/12723/22, визнано протиправним та скасовано рішення №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02.06.2022 року «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних». 
Зазначена адміністративна справа наразі розглядається у Верховному Суді, однак станом на 23.04.2024 вищевказані судові рішення першої та апеляційної інстанції не скасовано.
З огляду на наведене, позивачем не наведено причинно-наслідкового зв`язку між тим, як укладення договору купівлі-продажу могло вплинути на визнання банку неплатоспроможним або спричинити неможливість виконання грошових зобов`язань перед іншими клієнтами банку, не підтверджено, що відчуження майна банку за договором купівлі-продажу призвело до ще більшого зменшення обсягу високоліквідних активів банку, порушення внаслідок цього нормативів діяльності банку, встановлених Національним банком України, до повної неплатоспроможності та неможливості виконання грошових зобов`язань перед іншими кредиторами банку та як наслідок до прийняття Правлінням Національного Банку України 02.06.2022 рішення №261-рш/БТ «Про віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» та рішення від 21.07.2022 року №362-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Мегабанк».
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.
Отже, враховуючи, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було дотримано норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2024 року у справі №922/2467/22 слід залишити без змін.
У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2024 року у справі №922/2467/22 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.06.2024 року.

Головуючий суддя                                                                    В.С. Хачатрян

Суддя                                                                                           Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                           В.В. Россолов