ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/10968/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючої), Жайворонок Т.Є. і Малашенкової Т.М., 
за участю секретаря судового засідання Пасічнюк С.В.,

представників учасників справи:
позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб": Колесова О.Є. - адвокат (довіреність від 25.12.2023 № 45); Пилипенко А.Л. - адвокат (ордер від 21.08.2024 серія АІ № 1686224); Почекай М.В. - адвокат (довіреність від 02.10.2023 № 19); Дешевий О.А. - адвокат (ордер від 22.08.2024 серія АІ № 1686572), 
відповідача-1 -  акціонерного товариства "Укргазвидобування": Скопич Ю.В. - адвокат (довіреність від 10.07.2024 №2-190Д); Малярчук Ю.Б. - адвокат (довіреність від  04.07.2024 № 2-173Д),
відповідача-2 -  компанії  "Ворекс ЛЛС" (VOREX LLC): Панчишин А.В. - адвокат (ордер від 25.07.2024 серія АМ № 1004522); Данкевич М.С. - адвокат (ордер від 22.08.2024 серія АІ № 1685773),

розглянув у відкритому судовому засіданні
касаційні скарги акціонерного товариства "Укргазвидобування"  та компанії  "Ворекс ЛЛС" (VOREX LLC) 
на рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2024
(суддя Курдельчук І.Д.) та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024
(головуючий - суддя Тищенко О.В., судді: Хрипун О.О. і Коробенко Г.П.)
у справі № 910/10968/23
за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"   (далі - Товариство, Позивач)
до акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі - АТ "Укргазвидобування", Позивач-1)  та
компанії    "Ворекс ЛЛС" (VOREX LLC; далі - Компанія, Відповідач-2)
про  визнання недійсним та скасування рішення та визнання недійсним договору поставки трубної продукції. 

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.08.2024, у зв`язку із відпусткою судді Ємця А.А., визначено колегію суддів у складі Булгакова І.В. (головуючої), Жайворонок Т.Є. і Малашенкова Т.М.

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог

Позов подано (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) про:
- визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом від 24.05.2023 №379 визначення переможця відкритих торгів, проведених у порядку, визначеному "Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (далі - Особливості) щодо закупівлі №23Т-154 44160000- 9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні із зовнішнім діаметром 244,48мм (9 5/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням класу "Преміум"), ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03- 008168-а;
- визнання недійсним договору поставки трубної продукції від 07.08.2023 UGV 421/30-23 укладеного АТ "Укргазвидобування" та Компанію в результаті завершення процедури закупівлі №23Т-154 44160000-9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні із зовнішнім діаметром 244,48мм (9 5/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням класу "Преміум"), ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03- 008168-а (позовна вимога з урахуванням заяви про зміну предмету позову).

Позов обґрунтовано тим, що у ході вивчення тендерної пропозиції переможця торгів -  Компанії виявлені невідповідності вимогам тендерної документації, оскільки пропозиція містить недостовірні відомості щодо наявності у Компанії документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору, строку поставки товарів, а також невідповідність тендерної пропозиції тендерній документації.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.02.2024, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024, позов задоволено. 

Судові рішення мотивовані тим, що невідхилення АТ "Укргазвидобування" тендерної пропозиції Компанії, проведення за його участю процедури закупівлі є порушенням положень статей 5, 16, 29, 31 Закону України "Про публічні закупівлі", звідси незаконними є результати торгів та укладений за наслідками проведення процедури закупівлі договір поставки трубної продукції є недійсним, як такий, що не відповідає вимогам чинного законодавства у сфері закупівель.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі АТ "Укргазвидобування" просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства;  судові витрати покласти на позивача.

Компанія у касаційній скарзі та доповненнях до касаційної скарги, які подані у строк визначений частиною першою статті 298 ГПК України, просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства;  здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у даній справі, за наслідками якого усі судові витрати покласти на Товариство. Компанія зазначила, що в суді касаційної інстанції планує понести витрати на професійну правничу допомогу адвокатів у розмірі 200 000 грн.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, - АТ "Укргазвидобування"

Обґрунтовуючи підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), скаржник зазначає про:
- неправильне застосування попередніми судовими інстанціями статей 16, 20 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 48 Особливостей, без урахування висновків Верховного Суду, викладених  у постановах від 22.06.2023 № 916/621/22 та від 21.12.2023  № 620/6136/20;
- порушення попередніми судовими інстанціями статті 46 ГПК України та не врахування висновків Верховного Суду у постановах від 10.12.2019 у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі                            № 925/186/19;
- неправильне застосування судами попередніх інстанцій статей 15, 16, 203, 215 та 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 20 Господарського кодексу України і не врахування висновків Верховного Суду, які викладені у постановах від 23.09.2021 у справі №904/1907/15 та від 09.09.2021 у справі №925/1276/19, об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.05.2023 у справі № 905/77/21;
- порушення судами першої та апеляційної інстанцій принципу диспозитивності (пункт 5 частини третьої статті 2 та статті 14 ГПК України) та не врахування, при цьому, висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 07.03.2024 у справі №908/702/22.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, - Компанії

Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає про:
- неврахування судами попередніх інстанцій висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 02.08.2023 у справі № 924/1288/21 та висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.08.2023 у справі № 903/745/22, від 28.09.2023 у справі № 912/1562/22, від 11.10.2023 у справі № 911/2629/21, від 11.06.2024 у справі № 918/565/22, від 12.06.2024 у справі № 906/633/21 щодо застосування статей 55, 124 Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 15, 16, 203, 215 ЦК України,  пунктів 6, 25 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" (про неефективність обраного Позивачем способу захисту про визнання недійсним та скасування рішення замовника, у зв`язку із тим, що спірна закупівля закінчилася укладенням договору);
-  неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 26.05.2023 у справі № 905/77/21, від 21.06.2023 у справі № 917/1021/21, від 02.08.2023 у справі № 905/1014/21, від 16.08.2023 у справі № 922/263/22, від 23.08.2023 у справі № 903/745/22, від 11.06.2024 у справі № 918/565/22, від 12.06.2024 у справі № 906/633/21, щодо застосування частини першої статті 15, частини першої  статті 16, частини першої статті 203, частин першої, третьої статті 215, частин першої, другої статті 216 ЦК України (про неефективність обраного Позивачем способу захисту про визнання договору недійсним без одночасного заявлення позовної вимоги про двосторонню реституцію);
- неврахування судами попередніх інстанцій висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, від 05.07.2023 у справі № 910/15792/20, та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 15.03.2024 у справі № 904/192/22, щодо наслідків обрання Позивачем неефективного способу захисту своїх прав;
- неврахування судами попередніх інстанцій висновків Великої Палати Верховного Суду у постановах від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17 і від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 та висновків Верховного Суду у постановах від 06.06.2023 у справі № 910/12956/21, від 11.06.2024 у справі № 918/565/22 щодо застосування статей 3, 15, 16, 203, 215 ЦК України (про права та підстави третіх осіб (Позивача) на оскарження правочинів, стороною яких вони не є);
- неврахування судами попередніх інстанцій висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.09.2022 у справі № 908/976/19 та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2023 у справі № 905/77/21 щодо застосування частини першої статті 2 ГПК України (про відсутність легітимної мети Позивача визнати договір недійсним);
- неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 22.05.2019 у справі № 905/1168/18, від 30.09.2020 у справі № 826/114/18, від 08.06.2021 у справі № 902/318/21, від 08.06.2022 у справі № 910/1520/20 щодо застосування пункту 3 частини другої  статті 16, пункту 2 частини другої статті 22 Закону України "Про публічні закупівлі" (про виключну компетенцію замовника самостійно визначати перелік документів та критерії відповідності учасника закупівлі кваліфікаційному критерію - наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору);
- неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10.12.2019 у справі № 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19, від 30.01.2018 у справі № 910/4278/17, від 23.01.2018 у справі № 918/350/16 та у постановах Великої палати Верховного суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15, від 15.10.2020 у справі № 922/2575/19 щодо застосування частини третьої статті 46 та статті 162 ГПК України (про правову природу заяв про збільшення позовних вимог та про заборону одночасної зміни позивачем предмету і підстав позову);
- неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 06.03.2019 у справі № 571/1306/16-ц, від 29.05.2019 у справі № 2¬3632/11, від 15.07.2019 у справі № 235/499/17, від 17.07.2019 у справі № 523/3612/16- ц, від 24.07.2019 у справі № 760/23795/14-ц, від 25.09.2019 у справі № 642/6518/16-ц, від 30.10.2019 у справі № 390/131/18, від 06.11.2019 у справах № 464/4574/15-ц, № 756/17180/14-ц, від 13.11.2019 у справі № 697/2368/15-ц, від 04.12.2019 у справі № 635/8395/15-ц, від 01.04.2020 у справі № 686/24003/18, від 01.07.2020 у справі № 287/575/16-ц, від 19.08.2020 у справі № 287/587/16-ц, від 01.02.2023 у справі № 914/3203/21, від 15.11.2023 у справі № 916/3205/22 щодо застосування статей 2, 4, 13, 14, 236, 237 ГПК України (про принцип диспозитивності та заборону суду виходити за межі позовних вимог);
- неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, викладених у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі                        № 912/2171/18, від 31.05.2022 у справі № 927/515/21, від 23.08.2022 у справі                      № 909/328/18, від 14.12.2023 у справі № 906/60/23 щодо застосування частини  дев`ятої  статті 129 ГПК України; 
- недослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів, що унеможливило встановлення тих фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору;
- необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотання (заяви) Компанії про огляд електронного доказу (від 28.11.2023) та про витребування доказів (від 14.11.2023), спрямованих на встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 

Інші доводи учасників справи

За приписами частини першої статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції. У даному разі ухвалою Верховного Суду від 29.07.2024 учасникам справи було встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу АТ "Укргазвидобування" до 12.08.2024, а ухвалою Верховного Суду від 31.07.2024 учасникам справи було встановлено строк для подання відзиву на касаційну скаргу Компанії до 16.08.2024. Товариством спільний відзив на касаційні скарги подано лише 13.08.2024, тобто поза межами зазначеного строку для подання відзиву на касаційну скаргу АТ "Укргазвидобування".

Оскільки Товариством не подано відзив на касаційну скаргу АТ "Укргазвидобування" у встановлений судом строк та не зазначено й не обґрунтовано поважних причин пропуску цього строку, Верховний Суд  приймає відзив Товариства лише в частині доводів заперечення проти доводів касаційної скарги Компанії. 

Товариство у відзиві на касаційну скаргу Компанії заперечує проти доводів скаржників, зазначаючи про їх помилковість та про законність і обґрунтованість рішення судів попередніх інстанцій, і просить оскаржувані рішення і постанову залишити без змін, а скаргу - без задоволення.
Компанією подані додаткові пояснення у справі проти доводів відзиву Товариства на касаційні скарги. 

Від Товариства 22.08.2024 надійшли додаткові пояснення у відповідь на пояснення Компанії, які прийняті Судом протокольною ухвалою від 22.08.2024.  

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанції у розгляді справи з`ясовано й зазначено, зокрема, таке.

АТ "Укргазвидобування" (замовник) 03.05.2023 опубліковано оголошення (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2023-05-03-008168-a) про проведення відкритих торгів за № UA-2023-05-03-008168-a, яким передбачено закупівлю товариством таких предметів: магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні із зовнішнім діаметром 244,48мм (9 5/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням класу "Преміум").

Очікувана вартість предмета закупівлі: 793 440 000 грн. Критерієм вибору переможця є ціна 100%.

Рішенням Уповноваженої особи замовника від 03.05.2023, оформленого протоколом №328 затверджено тендерну документацію по предмету закупівлі (номер процедури закупівлі 23Т-154) (далі - Тендерна документація).

Відповідно до пункту 4.4 розділу I Тендерної документації визначений наступний строк поставки товару по тендеру: поставка відповідно до графіку. Протягом 90 календарних днів з дати укладання договору про закупівлю*, але не пізніше 30.09.2023.** Дострокова поставка дозволена *Даний строк поставки (надання послуг, виконання робіт) буде зазначатись в договорі про закупівлю. **Зазначена дата поставки товарів (виконання робіт, надання послуг) є орієнтовною, визначена розрахунковим методом та несе інформативний характер та не має жодних юридичних наслідків. Дана дата може не зазначатися в договорі про закупівлю.

Пунктом 11 розділу I Тендерної документації визначено, що  тендерні пропозиції готуються українською мовою. Допускається подання документів у складі тендерної пропозиції іншою ніж українська мова з обов`язковим наданням перекладу таких документів на українську мову (подання перекладу свіфт-повідомлення банку-гаранта не є обов`язковим). Переклад документів повинен бути завірений, організацією, яка здійснювала переклад. Тексти повинні бути автентичними, визначальним є текст, викладений українською мовою. Відповідальність за достовірність перекладу несе учасник. Дана вимога не відноситься до власних назв та/або загальноприйнятих визначень, термінів, малюнків, креслень тощо.

Замовником встановлюються один або кілька кваліфікаційних критеріїв відповідно до статті 16 Закону України "Про публічні закупівлі" з урахуванням положень Особливостей та інформація про спосіб підтвердження відповідності учасників процедури закупівлі установленим критеріям і вимогам згідно з законодавством відповідно до додатку №1 цієї тендерної документації.

Для об`єднання учасників як учасника процедури закупівлі замовником зазначаються умови щодо надання інформації та способу підтвердження відповідності таких учасників об`єднання установленим кваліфікаційним критеріям та підставам, визначеним пунктом 44 Особливостей (пункт 3 розділу III Тендерної документації).

Пунктом 2 розділу V Тендерної документації визначено випадки, за наявності яких замовник відхиляє тендерні пропозиції учасників. Зокрема, але не виключно, такими випадками є невідповідність умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації, крім невідповідності у інформації та/або документах, що може бути усунена учасником процедури закупівлі відповідно до пункту 40 цих Особливостей; невідповідність учасника вимогам, установленим у тендерній документації відповідно до абзацу першого частини третьої статті 22 Закону України "Про публічні закупівлі".

У пункті 4 розділу V Тендерної документації встановлені опис та приклади формальних (несуттєвих) помилок, допущення яких учасниками не призведе до відхилення їх тендерних пропозицій. Зокрема, формальними (несуттєвими) вважаються помилки, що пов`язані з оформленням тендерної пропозиції та не впливають на зміст тендерної пропозиції. Формальною вважається помилка, якщо у складі тендерної пропозиції немає документа (документів), на який посилається учасник процедури закупівлі у своїй тендерній пропозиції, при цьому замовником не вимагається подання такого документа в тендерній документації.

Додатком №1 до Тендерної документації замовник визначив кваліфікаційні критерії та інші вимоги до учасників закупівель.

Зокрема, замовник до учасників процедури закупівлі пред`явив вимогу щодо наявності документально підтвердженого досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів). Задля цього, учасник тендеру мав подати 3 (три) документа:

(1) скан-копію довідки в довільній формі про виконання аналогічного договору на постачання обсадних труб згідно предмета закупівлі із зазначенням назви, ЄДРПОУ, адреси та контактного телефону замовника;

(2) скан-копію договору, що вказаний учасником у довідці про виконання аналогічного договору. При цьому такий договір може надаватись без зазначення вартісних показників чи інших даних, які можуть бути визначені учасником як комерційна таємниця, без персональних даних (у відповідності до вимог Закону України "Про захист персональних даних"), які можуть бути належним чином заретушовані;

(3) скан-копію листа-відгука від  замовника, для якого виконувався аналогічний договір, що підтверджує досвід виконання аналогічного договору, наведеного учасником в довідці.

Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій участь у торгах брали такі юридичні особи: Компанія, Товариство та товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтосервіс".

11.05.2023 о 15 год. 01 хв. замовник здійснив розкриття тендерних пропозицій по предмету закупівлі UA-2023-05-03-008168-a та встановив відповідність Компанії як такої, що відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації. Відсутні підстави для відмови, установлені статтею 17 Закону України "Про публічні закупівлі" (протокол розкриття від 11.05.2023).

У подальшому, рішенням Уповноваженої особи АТ "Укргазвидобування", оформленого протоколом від 24.05.2023 №379, визначено переможцем процедури відкритих торгів учасника - Компанію та прийнято рішення про намір укласти з ним договір з ціною тендерної пропозиції 674 424 000 грн.

АТ "Укргазвидобування" (замовник)  та Компанією (постачальник)  укладено договір від 07.08.2023 UGV421/30/23 поставки трубної продукції (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві труби обсадні, безшовні із зовнішнім діаметром 244,48мм (9 5/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням класу "Преміум" (пункт 1.1 Договору). Ціна Договору  15 358 023 доларів США (пункт 3.2 Договору).

Позивач не погоджуючись з рішенням замовника, оскаржив його у порядку господарського судочинства.

Крім того, 26.05.2023 Товариство звернулося до Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарги про порушення законодавства у сфері публічних закупівель зі скаргою №UA-2023-05-03-008168-a.c4 щодо порушення замовником порядку проведення процедури закупівлі.

Рішенням Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарги про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 14.06.2023 №8715-р/пк-пз відмовлено Товариству у задоволенні скарги.  

Суди попередніх інстанцій, приймаючи рішення про задоволення позову, виходили з такого.

У Тендерній документації щодо спірної процедури закупівлі замовником установлено кваліфікаційні критерії, яким мають відповідати учасники процедури закупівлі. При здійсненні спірної публічної закупівлі і для підтвердження відповідності учасника кваліфікаційним критеріям закупівлі, замовником вимагалося подання листа-відгуку у тендерній документації, що чітко визначено у додатку №1 Тендерної документації.

На виконання умов вказаного пункту Відповідач-2 надав замовнику скан-копію листа-відгука від 21.03.2023 №228, виданого товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Полтавська бурова компанія" (код ЄДРПОУ 39117280) згідно з яким назване товариство підтвердило факт поставки Компанією обсадної труби по договору купівлі-продажу від 01.03.2018 №1/18-CDT. Також, товариство вказало, що поставлена продукція виготовлена за найвищими світовими стандартами та про рекомендацію Відповідача-2, як надійного постачальника.

Водночас, у матеріалах справи наявний оригінал листа від 17.10.2023 №1024, складений ТОВ "Полтавська бурова компанія" за підписом директора                  Делитканича Андрія, за яким товариство повідомило суд, що не надавало листа-відгука від 21.03.2023 №228, а походження вказаного документу товариству невідоме. За таких обставин відсутня можливість надати примірник вказаного листа (т. 2, а.с. 221). Крім того, ТОВ "Полтавська бурова компанія" повідомило про те, що договір поставки від 01.03.2018 №1/18-CDT здійснювався з відхиленням від зазначеного у договорі обсягу товару та термінів поставки з боку Компанії. 

У матеріалах справи міститься копія листа від 26.05.2023 № 605, виданого ТОВ "Полтавська бурова компанія" на запит (від 24.05.2023 №24-05/1) Позивача, і в якому ТОВ "Полтавська бурова компанія"  повідомило, що не надавало лист-відгук від 21.03.2023 № 228. Крім того, листом ТОВ "Полтавська бурова компанія"  повідомило, що договір  поставки від 01.03.2018 №1/18-CDT здійснювався з відхиленням від зазначеного у договорі обсягу товару та термінів поставки.

Суди попередніх інстанцій оцінивши наявні у справі докази дійшли висновку, що  обставина щодо існування оригіналу  листа-відгуку від 21.03.2023 №228 не була доведена відповідачами, і такого листа з визначеними реквізитами та інформацією не існує, і не існувало станом на момент прийняття оскаржуваного рішення Уповноваженої особи АТ "Укргазвидобування", оформленого протоколом від 24.05.2023 №379 про визначення переможцем процедури відкритих торгів учасника - Компанії. 

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подані Відповідачем-2  докази, а саме: копії  афідевіту, зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу в реєстрі 29.05.2023 за № 627, висновку експерта № 4/05-2023 за результатами проведення експертизи з комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 04/05-2023 (з цифрової криміналістики) від 29.05.2023, звіту поліграфічного дослідження від 24.07.2023 - не є належними, допустимими, достовірними та більш вірогідними доказами в розумінні статей 76-79 ГПК України в підтвердження наявності, як об`єкта, оригіналу листа-відгуку від 21.03.2023 №228, як вимога кваліфікаційного критерію у спірній закупівлі. Крім того, суд апеляційної інстанції врахував, що  вказаний афідевіт стосується висвітленням  обставин виконання договору, звіт поліграфічного дослідження від 24.07.2023 здійснено стосовно певної особи, як об`єкту дослідження, і вказана особа не має жодного процесуального статусу в рамках даної справи, а висновок експерта № 4/05-2023 за результатами проведення експертизи з комп`ютерної техніки та програмних продуктів № 04/05-2023 (з цифрової криміналістики) від 29.05.2023 стосується виключно дослідження електронних засобів, електронних версій певних документів, що не є предметом дослідженні в контексті спірних правовідносин у даній справі.

Оцінивши наявні у справі докази, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що Компанією документально не підтверджено наявність досвіду виконання аналогічного за предметом закупівлі договору, таким чином учасник не подав повний пакет документів для участі у торгах, обумовлений Кваліфікаційними критеріями, і вказана обставина підтверджується більш вірогідними доказами в розумінні статті 79 ГПК України.

Стосовно не оскарженого Позивачем рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель зі скаргою від 26.05.2023 щодо відмови у задоволенні скарги Позивача, суди попередніх інстанцій зазначили таке.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач оскаржував рішення про визначення переможця процедури закупівлі до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, подавши відповідну скаргу від 26.05.2023.

Рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 14.06.2023 відмовлено Товариству у задоволенні скарги. 

Товариство АМК надав лист від 26.05.2023 № 605 від ТОВ "Полтавська бурова компанія", у якому зазначено: "У відповідь на Ваш запит (вих.№ 24-05/1 від 24.05.2023 року) повідомляємо, що ТОВ "Полтавська бурова компанія" не надавала листа-відгука вих.№ 228 від 21.03.2023 року". Крім цього, інформуємо, що договір поставки № 1/18-CTD від 01.03.2018 року здійснювався з відхиленням від зазначеного обсягу товару та термінів його поставки".

Отже, виявивши розумний сумнів щодо існування оригіналу листа-відгуку від 21.03.2023 №228, АМК листом від 07.06.2023 № 20-29/12-703-пз зазначив про необхідність ТОВ "Полтавська бурова компанія" надати інформацію документальним підтвердженням щодо того: 1) чи видавався ТОВ "Полтавська бурова компанія" лист-відгук від 21.03.2023 №228; 2) чи видавався ТОВ "Полтавська бурова компанія" лист від 26.05.2023 № 605 для Товариства.

Також, у рішенні Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 14.06.2023 зазначено, що станом на дату прийняття рішення Комісією, від ТОВ "Полтавська бурова компанія"  відсутня відповідь на вищезазначений запит.

Таким чином, будучи законодавчо обмеженою у строках розгляду скарги, комісія АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель розглянула скаргу від 26.05.2023 № UA-2023-05-03-008168-a.c4 за відсутності інформації, яка давала б можливість стверджувати про факт створення та видачу ТОВ "Полтавська бурова компанія" спірного листа-відгуку №228 від 21.03.2023.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що АМК надав перевагу дотриманню строку розгляду скарги перед дослідженням і аналізом фактів і обставин для встановлення або відсутності порушень процедури закупівлі.

Оскільки тендерна пропозиція Компанії  не відповідала кваліфікаційним критеріям, зазначеним у тендерній документації, а тому в силу положень пункту 1 частини першої статті 31 Закону України "Про публічні закупівлі" повинна була бути відхилена АТ "Укргазвидобування", що в свою чергу є підставою для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення уповноваженої особи про визнання переможцем процедури закупівлі, оформленого протоколом від 24.05.2023 №379. 

Судами попередніх інстанцій встановлено, що оспорюваний правочин укладено з переможцем, який став таким внаслідок проведення процедури закупівлі з порушенням положень статей 5, 16, 29, 31 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки тендерна пропозиція Компанії не відповідала кваліфікаційним критеріям, зазначеним у тендерній документації, а тому в силу положень пункту 1 частини першої статті 31 Закону України "Про публічні закупівлі" повинна була бути відхилена АТ "Укргазвидобування", і відповідно, така особа стала переможцем на підставі оспорюваного рішення всупереч вимогам закону, а тому і укладений на підставі такої закупівлі договір не відповідає вимогам чинного законодавства у сфері закупівель, зокрема, приписам закону, що є підставами для визнання його недійсним в силу приписів статей 203, 215 ЦК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заява Позивача про збільшення позовних вимог, подана суду першої інстанції 16.08.2023 (в якій окрім первісної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом від 24.05.2023 №379, заявлено вимогу про визнання недійсним Договору) є за своєю суттю заявою про зміну предмета позову, а підстави позову залишилися незмінними. Спірні правовідносини у цій справі виникли з приводу законності проведеної процедури відкритих торгів; підставою визначення переможця торгів є прийняття Відповідачем-1 рішення оформленого протоколом від 24.05.2023 №379 про визначення переможцем відкритих торгів Компанії, наслідком прийняття такого рішення є подальше укладення Договору, ці дії (прийняття рішення та укладення договору) є послідовними та взаємопов`язаними між собою, а тому позовні вимоги (як первісні, так і змінені) стосуються проведення публічної закупівлі з порушенням законодавства, заявлені безпосередньо у межах цих спірних правовідносин.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом від 24.05.2023 №379 визначення переможця відкритих торгів та визнання недійсним Договору, який укладено з переможцем таких торгів.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною другою статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, з позовом може звертатися особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивач повинен визначити позовні вимоги таким чином, щоб у разі їх задоволення судом відбувся захист, визнання та поновлення його прав і охоронюваних законом інтересів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18, від 09.02.2021 у справі № 381/622/17, від 15.02.2023 у справі № 910/18214/19.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави і територіальної громади визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до пункту  25 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" публічна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару  (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі").

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.08.2023 у справі № 924/1288/21 сформувала такий правовий висновок:
"137. Якщо публічна закупівля завершується оформленням відповідного господарського договору, то оскаржити можна такий договір, а вимога про визнання недійсною закупівлі не є ефективним способом захисту.
138. При цьому, оскільки процедура закупівлі завершується укладенням договору, рішення уповноваженої особи замовника, оформлене відповідним протоколом, є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору)."

Подібних висновків неодноразово підтримувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.08.2023 у справі № 903/745/22, від 28.09.2023 у справі                              № 912/1562/22, від 11.10.2023 у справі № 911/2629/21, від 11.06.2024 у справі                   № 918/565/22, від 12.06.2024 у справі № 906/633/21 (на які посилається Компанія у касаційній скарзі). 

Як вбачається з обставин справи та змісту позовних вимог, за наслідками проведення процедури спірної публічної закупівлі між Компанією та АТ "Укргазвидобування" укладено Договір.

З огляду на це, оскільки процедура закупівлі завершилася укладенням відповідного договору поставки, вимога Позивача про визнання недійсним рішення замовника не є ефективним способом захисту, адже воно вичерпало свою дію фактом його виконання (укладенням Договору) та не призведе до поновлення майнових прав Позивача, що свідчить про неефективність обраного Позивачем способу захисту.

Верховний Суд зауважує, що ГПК України визначено процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду. Тому незалежно від того, чи перераховані усі постанови, в яких викладено правову позицію, від якої в цій справі відступив Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (див. пункти 9.27, 9.28 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19).

При розгляді даної справи Суд звертається до правових позицій, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі                                     № 910/12525/20, в якій сформовано такий висновок "148. Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові" та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 924/1288/21, в якій викладено такий висновок "155. Обрання неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (провадження № 12-61гс21, пункт 148)" (на які посилається Компанія у касаційній скарзі).

Відтак, позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення визначення переможця відкритих торгів не призведе до поновлення майнових прав Позивача, що свідчить про неефективність обраного Позивачем способу захисту та наявна підстава для відмови в позові в даній частині.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та / або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) відкрито провадження у справі, належним позивачем.

Особа, яка звертається до суду з позовом, реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та / або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позивач звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та / або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред`явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права / інтересу. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та / або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Положення частини другої статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

ЦК України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вимога про визнання правочину недійсним може бути пред`явлена особами, визначеними у ЦК України та інших законодавчих актах, що встановлюють оспорюваність правочинів, а саме: 1) однією зі сторін правочину або  2) заінтересованою стороною (не стороною правочину), тобто особою, чиї права та / або охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

При цьому, Верховний Суд зазначає про те, що ЦК України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Зазначене поняття є оціночним, а тому коло заінтересованих осіб має з`ясовуватись у кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом. Суди мають надати обґрунтовану оцінку доводам позивача про те, в чому саме полягає заінтересованість позивача щодо спірного правочину, які права та / або інтереси позивача (не сторони договору) порушує оспорюваний ним правочин.

Схожа правова позиція викладена у постановах об`єднаної палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі                       № 910/12787/17  та від  02.09.2022 у справі № 916/144/17.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

З аналізу правової природи відкритих торгів як способу забезпечення потреб замовника шляхом закупівлі товарів, робіт, послуг (з урахуванням особливостей, передбачених законодавством щодо проведення відкритих торгів) вбачається, що оформлення за їх результатом договору про закупівлю є правочином, який може бути визнаний недійсним у судовому порядку з підстав недодержання при його вчиненні вимог, передбачених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. При цьому підставою визнання такого договору недійсним є порушення передбачених законодавством правил проведення торгів, визначених, зокрема, Законом України "Про публічні закупівлі", та наслідком проведення яких фактично є дії сторін щодо укладання договору.

До таких висновків дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 26.05.2023 у справі № 905/77/21 (на не врахування якої посилаються АТ "Укргазвидобування" та Компанія у касаційних скаргах).

Інші доводи касаційних скарг, зокрема в частині неефективність обраного Позивачем способу захисту про визнання договору недійсним без одночасного заявлення позовної вимоги про двосторонню реституцію та дослідження виконання/невиконання  відповідачами оспорюваного Договору, не є першочерговими при розгляді касаційних скарг, в контексті даних доводів Судом приймаються доводи Позивача, які викладені у відзиві на касаційну скаргу. 

Відтак, оскаржувані рішення та постанова судів попередніх інстанцій у цій справі щодо визнання недійсним Договору не відповідають вимогам частин першої-п`ятої статті 236 ГПК України, ухвалені за неправильного застосування норм матеріального права, а тому є необґрунтованим та незаконним і підлягають скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. 

Водночас суд касаційної інстанції в силу імперативного припису частини другої статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції вимогам процесуального закону (зокрема, статтям 86, 236  ГПК України) не відповідають.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Касаційні скарги АТ "Укргазвидобування" та Компанії підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням наведеного та відповідно до частин першої та третьої статті 311 ГПК України оскаржувані судові рішення в частині визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом від 24.05.2023 №379 визначення переможця відкритих торгів, проведених у порядку, визначеному "Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 щодо закупівлі №23Т-154 44160000- 9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні із зовнішнім діаметром 244,48мм (9 5/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням класу "Преміум"), ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03- 008168-а підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення, яким у задоволенні цієї позовної вимоги відмовити.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.                         

Рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню в частині визнання Договору недійсним, а справа - направленню в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

У новому розгляді справи суду необхідно надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

Судові витрати

Згідно    із статтею 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг відповідачів у частині визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом від 24.05.2023 №379 визначення переможця відкритих торгів, покладаються на позивача, оскільки касаційні скарги в даній частині підлягають задоволенню.

За результатами нового розгляду справи в частині визнання недійсним Договору має бути вирішено й питання стосовно розподілу судових витрат зі справи, у тому числі і понесених Компанією витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями  300, 308, 310, 311, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний  Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги акціонерного товариства "Укргазвидобування"  та компанії  "Ворекс ЛЛС" (VOREX LLC) задовольнити частково. 

2. Рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2024  та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 зі справи                      № 910/10968/23 скасувати в частині визнання недійсним та скасування рішення, оформленого протоколом від 24.05.2023 №379 визначення переможця відкритих торгів, проведених у порядку, визначеному "Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 щодо закупівлі №23Т-154 44160000- 9 - Магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (Труби обсадні, безшовні із зовнішнім діаметром 244,48мм (9 5/8 дюйм) з муфтовим різьбовим з`єднанням класу "Преміум"), ідентифікатор закупівлі № UA-2023-05-03- 008168-а і прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цієї позовної вимоги відмовити.

3. Рішення господарського суду міста Києва від 22.02.2024  та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2024 зі справи                      № 910/10968/23 скасувати в частині визнання недійсним договору поставки трубної продукції від 07.08.2023 UGV 421/30-23. 

Справу в цій частині передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"   на користь акціонерного товариства "Укргазвидобування"  судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у сумі    4 026  грн. та за подання касаційної скарги у сумі  4 294,40 грн., а всього 8 320, 40 грн.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"   на користь компанії  "Ворекс ЛЛС" (VOREX LLC) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у сумі 4 026  грн. та за подання касаційної скарги у сумі  4 294,40 грн., а всього 8 320, 40 грн.

6. Видачу відповідних наказів доручити господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                      І. Булгакова

Суддя                                                                                      Т. Жайворонок 

Суддя                                                                                                        Т. Малашенкова