ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року	Львів	Справа № 300/5587/23 пров. № А/857/4915/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року (суддя – Чуприна О.В., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій,-

                                                           ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у серпні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати протиправними дії та зобов`язати зробити перерахунок з 18.09.2021 призначеної пенсії по віку за Списком №2 з урахуванням заробітної плати, відомості про розмір якої внесений до довідок за №147 від 02.10.2017, за №329 від 19.05.2021, за №830 від 27.07.2021 та за №424 за квітень-грудень 2012 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не враховано при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 заробітну плату, зазначену у спірних довідках.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні з 18.09.2021 розміру пенсії ОСОБА_1 відомостей про заробітну плату (заробіток), вказаних у довідках: - за №147 від 02.10.2017, виданої АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин", за період роботи з 24.09.1999 по 31.08.2008; - №329 від 19.05.2021, виданої ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2", за період роботи з 01.09.2008 по 18.04.2012; - №424 без дати оформлення, виданої ТОВ "КНГ-СЕРВІС", за період роботи з 20.04.2012 по 31.12.2012; - №830 від 27.07.2021, виданої AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин", за період роботи з 01.01.2014 по 30.09.2017. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 18.09.2021 перерахунок розміру призначеної пенсії ОСОБА_1 та провести виплату такої пенсії у відповідності до відомостей про заробітну плату(заробіток), внесених в довідки: - за №147 від 02.10.2017, виданої АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин", за період роботи з 24.09.1999 по 31.08.2008; - №329 від 19.05.2021, виданої ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2", за період роботи з 01.09.2008 по 18.04.2012; - №424 без дати оформлення, виданої ТОВ "КНГ-СЕРВІС", за період роботи з 20.04.2012 по 31.12.2012; - №830 від 27.07.2021, виданої AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин", за період роботи з 01.01.2014 по 30.09.2017. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, фактично в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що період трудової діяльності на території держав СНД підлягає зарахуванню до страхового стажу та заробітної плати з 01.01.2004 при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, та території якої здійснювалася така діяльність. Вказує, що довідки за №147 від 02.10.2017, за №329 від 19.05.2021, за №424 за квітень-грудень 2012, №830 від 27.07.2021 не підтверджені первинними документами та між довідками №329 від 19.05.2021 з №56 без дати видачі, а також №830 від 27.07.2021 з №759 від 20.09.2016, виявлено розбіжності в сумах, відсутні відомості про первинні документи про заробітну плату, або інших відомостей про нарахування заробітної плати, із зазначенням сум страхових внесків в системі персоніфікованого (індивідуального) обліку, які б підтверджували періоди страхового стажу. Відтак вважає, що підстав для врахування заробітної плати зазначеної в спірних довідках для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 немає.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що згідно записів, що містяться в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 16.08.1983, ОСОБА_1 працював з 01.01.2008 по 31.08.2008 на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин"; з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2"; з 20.04.2012 по 31.12.2012 на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в ТОВ "КНГ-СЕРВІС"; з 12.02.2013 по 30.10.2017 в АТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" машиністом підіймача 6-го розряду (а.с.73-92).
Позивач 17.09.2021 звернувся до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на підтвердження трудового (страхового) стажу надав, поряд з іншим, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 16.08.1983, а також відповідні довідки на підтвердження страхового стажу, зокрема:
-          №147 від 02.10.2017 видану АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин" (а.с.125);
-          №56 видану ТOB "Варєганська транспортна компанія-2" (а.с.127);
-          №329 від 19.05.2021видану ТOB "Варєганська транспортна компанія-2" (а.с.147).
Головним управлінням ПФУ в Одеській області прийнято рішення №155150002567 від 24.09.2021, яким відмовлено позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки , як вважав вказаний орган пенсійного забезпечення, страховий стаж роботи позивача становить 22 роки 4 місяці, при необхідних - 25 років; пільговий стаж - 00 років 00 місяців, при необхідному - 12 років 6 місяців.
Коментовані обставини встановлені рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 у справі №300/144/22, яке за наслідками апеляційного оскарження набрало законної сили 09.01.2023 (а.с.16-21).
В силу вимог частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 у справі №300/144/22, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №155150002567 від 24.09.2021;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу періоди: з 01.11.1984 по 14.11.1986 проходження військової служби у Збройних Силах; з 01.01.2008 по 31.08.2008 роботи на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин"; з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 роботи на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2"; з 20.04.2012 по 31.12.2012 роботи на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в ТОВ "КНГ-СЕРВІС";
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи: з 14.09.1999 по 31.08.2008 на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин"; з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в                              ТOB "Варєганська транспортна компанія-2"; з 12.02.2013 по 30.10.2017 на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин";
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 18.09.2021 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
За наслідками апеляційного оскарження, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 в адміністративній справі №300/144/22 без змін.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання цього судового рішення призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18.09.2021.
Надалі, позивач звернувся до відповідача із заявою від 31.01.2023, в якій просив повідомити чи при призначенні пенсії враховано заробітну плату вказану в довідках за №147 від 02.10.2017, за №329 від 19.05.2021, за №830 від 27.07.2021 і за №424 за квітень-грудень 2012 року, та у випадку неврахування заробітної плати у вищевказаних довідках просив здійснити перерахунок пенсії з 18.09.2021 з врахуванням заробітної плати вказаної в таких довідках (а.с.26).
Відповідач листом від 01.03.2023 за № 1202-766/Р-02/8-0900/23 повідомив позивача, що його страховий стаж становить 29 років 6 місяців 4 дні (коефіцієнт стажу – 0,29500), заробіток 88,36 грн. (0,00969 * 9118,81, де 0,00969 індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати), розрахований за період з 01.07.2000 по 31.08.2021, де період з 01.07.2000 по 31.10.2017 зараховано нулями. Розмір пенсії склав 2 093,00 гривень Відповідач вказав, що при нарахуванні пенсії не враховано довідки, які були надані до заяви про призначенні пенсії, а саме:
-          №147 від 02.10.2017, виданої АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин", де вказано заробітну плату за період з вересня 1999 року по серпень 2008 року ;
-           №329 від 19.05.2021, виданої ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2", із відомостями про суми заробітку за період з вересня 2008 року по березень 2012 року;
-          №424 без дати видачі, виданої ТОВ "КНГ-СЕРВІС", в якій зарплата зазначена за період з квітня 2012 року по грудень 2012 року;
-          №830 від 27.07.2021, виданої AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин", з періодом заробітку з лютого 2013 року по вересень 2017 року.
Окрім вказаного відповідач інформував позивача, що ним до заяви від 17.09.2021 долучено довідки про заробіток, які містять розбіжності в сумах нарахованої зарплати з довідками №329 від 19.05.2021 та №830 від 27.07.2011, а саме:
-          №56 без дати видачі, виданої ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2", в яку внесено відомості про суми заробітку за період з вересня 2008 року по березень 2012 року;
-          №759 від 20.09.2016, виданої AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин", із даними про суми заробітку з лютого 2013 року по липень 2016 року.
У зв`язку з тим, що довідки за №147 від 02.10.2017, за №329 від 19.05.2021, за №424 за квітень-грудень 2012, №830 від 27.07.2021 не підтверджені первинними документами та між довідками №329 від 19.05.2021 з №56 без дати видачі, а також №830 від 27.07.2021 з №759 від 20.09.2016, виявлено розбіжності в сумах доходу, відсутні відомості про первинні документи щодо заробітну плату, або інших відомостей про нарахування заробітної плати, із зазначенням сум страхових внесків в системі персоніфікованого (індивідуального) обліку, які б підтверджували періоди страхового стажу, орган пенсійного забезпечення вказав на неможливість врахування заробітної плати зазначеної в спірних довідках для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 (а.с.27-29).
Вважаючи протиправною бездіяльність органу пенсійного фонду щодо неврахування заробітної плати (доходу), яку позивач отримав в АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин", ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2", ТОВ "КНГ-СЕРВІС", AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин", при обчисленні розміру пенсії за віком, ОСОБА_1 звернувся в суд з відповідним позовом.
Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що неврахування відповідачем довідок про заробітну плату за періоди роботи у перелічених вище підприємствах, є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що   орган державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Положеннями частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно абзаців 4 і 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
В силу правового регулювання підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Порядку №22-1).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку №22-1).
Оцінюючи спірні правовідносини варто мати на увазі, що законодавство про пенсійне забезпечення в силу вимог частини 1 статті 4 Закону №1058-IV базується на Конституції України та складається, серед іншого, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (надалі по тексту також закони про пенсійне забезпечення).
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частина 2 статті 4 Закону №1058-IV).
Так, Законом України від 11 липня 1995 року за №290/95-ВР ратифіковано Угоду про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, укладену в рамках Співдружності Незалежних Держав і підписану від імені Уряду України у м. Москві 15 квітня 1994 року (надалі по тексту також – Угода від 15 квітня 1994 року).
Відповідно до статті 4 цієї Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. Вразі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.
Питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей, згідно статті 9 цієї Угоди, регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (і) двосторонніми угодами.
Приписами пунктів 2 і 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (надалі по тексту також – Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.
У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угода від 13 березня 1992 року).
В контексті застосування судом, положень коментованої Угоди від 13 березня 1992 року, слід зважати на наступні мотиви.
Так, частинами 1 і 2 статті 13 Угоди від 13 березня 1992 року визначено, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", прийнято рішення про:
- вихід з цієї Угоди, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві;
- доручено Міністерству закордонних справ України в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з цієї Угоди.
Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 за №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.
Таким чином, виникнення правовідносин, зокрема здобуття спірного трудового/страхового стажу із оплатою праці за виконану позивачем роботу, подання і розгляду заяви про призначення пенсії, мало місце до 19.06.2023, тобто до виходу Держави Україна з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.
Окрім вказаного, приписами абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
В Державі Україна право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону №1058-ІV.
Як визначено статтею 1 Закону №1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Страховий стаж  це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).
За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.
Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.
Як встановлено матеріалами справи, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 у справі № 300/144/22 Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області призначило позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону №1058-IV, зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи: з 14.09.1999 по 31.08.2008 на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин"; з 01.09.2008 по 11.06.2010, з 21.06.2010 по 18.04.2012 на посаді машиніст підіймача 6-го та 7-го розряду в ТOB "Варєганська транспортна компанія-2"; з 12.02.2013 по 30.10.2017 на посаді машиніст підіймача 6-го розряду в AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин".
Водночас, при обчисленні розміру пенсії позивача, орган пенсійного фонду не врахував заробітну плату, зазначену у довідках за №147 від 02.10.2017, за №329 від 19.05.2021, за №830 від 27.07.2021 та за №424 за квітень-грудень 2012 року, оскільки в довідках про заробіток виявлено розбіжності в сумах, а також за відсутності первинних документів про заробітну плату, або інших відомостей про нарахування заробітної плати, із зазначенням сум страхових внесків в системі персоніфікованого (індивідуального) обліку, які б підтверджували періоди страхового стажу.
АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин" видало ОСОБА_1 довідку від 02.10.2017 за № 147 (а.с.22, 125). Вказаною довідкою підтверджено відомості нарахованої заробітної плати позивача, а саме: -          з вересня по грудень 1999 року – 7 609,61 російських рублів; -          з січня по грудень 2000 року – 65 409,55 російських рублів; -          з лютого по грудень 2001 року – 102 819,77 російських рублів; -          з січня по грудень 2002 року – 55 842,53 російських рублів; -          з січня по грудень 2003 року – 127 638,41 російських рублів; -          з січня по грудень 2004 року – 159 094,56 російських рублів; -          з січня по грудень 2005 року – 148 394,36 російських рублів; -          з січня по грудень 2006 року – 249 691,56 російських рублів; -          з січня по грудень 2007 року – 381 873,60 російських рублів; -          з січня по серпень 2008 року – 255 067,57 російських рублів.
Підставою видачі вказаної довідки є особові рахунки працівника за період з 1999 року по 2008 рік, що дозволяє зробити висновок про те, що довідка від 02.10.2017 за №147 видана на підставі первинних документів. Як вбачається з вказаної довідки страхові внески за спірні періоди нараховувалися та сплачувалися у Пенсійний Фонд Російської Федерації у відповідності до законодавства РФ. Суд вказує, що дана довідка підписана відповідальними особами підприємства, на ній міститься відтиск печатки відповідного підприємства. Також до цієї довідки внесені дані про адресу місцезнаходження підприємства, яке видало вказану довідку.
Враховуючи вищенаведене слід зазначити, що довідка АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин" від 02.10.2017 за №147 не викликає обґрунтованого сумніву з приводу факту роботи ОСОБА_1 на зазначеному підприємстві та сум нарахованої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, відповідно підтверджує обставини працевлаштування позивача та отримання заробітної плати в період з 24.09.1999 по 31.08.2008.
ТOB "Варєганська транспортна компанія-2" видало довідки №329 від 19.05.2021 та №56 без дати оформлення (а.с.147, 127).
Листом від 20.05.2021 за №331 ТOB "Варєганська транспортна компанія-2" направила на адресу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, у відповідь на запит від 14.06.2021 за №0900-0213-10/20886, довідку за №329 від 19.05.2021 (а.с.144-145, 146, 147).
Вказаною довідкою відображено відомості нарахованої заробітної плати позивача, а саме: -          з вересня по грудень 2008 року – 67 424,48 російських рублів; -          з січня по грудень 2009 року – 216 717,48 російських рублів; -          з січня по грудень 2010 року – 447 698,14 російських рублів; -          з січня по грудень 2011 року – 395 753,67 російських рублів; -          з січня по березень 2012 року – 76 767,00 російських рублів.
Із матеріалів адміністративної та пенсійної справи слідує, що ТOB "Варєганська транспортна компанія-2" видало ОСОБА_1 також довідку за №56 без дати її оформлення (а.с.127). Як стверджує позивач в своїх письмових поясненнях, така довідка отримана ним особисто у 2016 році під час перебування на роботі в Російській Федерації.
Вказаною довідкою відображено відомості нарахованої заробітної плати позивача, а саме: -          з вересня по грудень 2008 року – 75 238,89 російських рублів; -          з січня по грудень 2009 року – 249 415,34 російських рублів; -          з січня по грудень 2010 року – 230 457,73 російських рублів; -          з січня по грудень 2011 року – 182 823,10 російських рублів; -          з січня по березень 2012 року – 34 528,69 російських рублів.
Слід зазначити, що між довідками ТOB "Варєганська транспортна компанія-2" за №329 від 19.05.2021 та за №56 без дати видачі є суттєві розбіжності в сумах нарахованої заробітної плати позивача. В даному випадку орган пенсійного забезпечення звернувся з листом від 14.06.2021 за №0900-0213-10/20886 до ТOB "Варєганська транспортна компанія-2" та у відповідь отримав довідку за №329 від 19.05.2021. ОСОБА_1 , в свою чергу, не надав суду доказів на підставі яких можна було б переконатися у достовірності відомостей, внесених до довідки за №56, виданої ТOB "Варєганська транспортна компанія-2", та отриману ним особисто у 2016 році під час перебування на роботі в Російській Федерації. У зв`язку з чим у суду відсутні підстави вважати таку довідку належним доказом для врахування органом пенсійного забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії.
В межах досліджуваного правого регулювання слід відзначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання (перерахунок) пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у абзаці 7 пункту 4.7 Порядку №22-1.
Втім, довідка №329 від 19.05.2021, надана на офіційний запит ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, не викликає обґрунтованого сумніву з приводу факту роботи ОСОБА_1 на зазначеному підприємстві та сум нарахованої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, відповідно підтверджує обставини працевлаштування позивача та отримання заробітної плати в період з 01.09.2008 по 18.04.2012. Підставою видачі вказаної довідки є особові рахунки працівника за №8074 , №2123, №2719, що дозволяє зробити висновок про те, що довідка за №329 від 19.05.2021 видана на підставі первинних документів. Як вбачається з вказаної довідки страхові внески за спірні періоди нараховувалися/не нараховувалися та сплачувалися/не сплачувалися у Пенсійний Фонд Російської Федерації у відповідності до законодавства РФ. Суд вказує, що дана довідка підписана відповідальними особами підприємства, на ній міститься відтиск печатки відповідного підприємства. Також ця довідка містить інформацію про адресу місцезнаходження підприємства, яке видало вказану довідку.
ТОВ "КНГ-СЕРВІС" видало ОСОБА_1 довідку за №424 за квітень-грудень 2012 року (а.с.24, 126).
Вказаною довідкою підтверджено відомості нарахованої заробітної плати позивача, а саме, з квітня по грудень 2012 в розмірі 184 495,65 російських рублів.
Підставою видачі вказаної довідки є особові рахунки працівника за 2012 рік, що дозволяє зробити висновок про видачу довідка №424 за квітень-грудень 2012 року на підставі первинних документів. У довідку внесено запис, що страхові внески за спірні періоди нараховувалися та сплачувалися у Пенсійний Фонд Російської Федерації у відповідності до законодавства РФ. Суд вказує, що дана довідка підписана відповідальними особами підприємства, на ній міститься відтиск печатки відповідного підприємства. Також ця довідка містить адресу місцезнаходження підприємства, яке видало вказану довідку.
Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що довідка ТОВ "КНГ-СЕРВІС" №424 за квітень-грудень 2012 рік не викликає обґрунтованого сумніву в частині засвідчення обставини перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із зазначеним підприємством та сум нарахованої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, відповідно підтверджує обставини працевлаштування позивача та отримання заробітної плати в період з 20.04.2012 по 31.12.2012.
AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" видало довідки №830 від 27.07.2021 та № 759 від 20.09.2016 (а.с.93, 95).
Довідка за №830 від 27.07.2021 AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" надійшла на адресу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, та 10.08.2021 зареєстрована відповідачем, що підтверджується відбитком штампу з проставленим вх.№1185/10 та копією конверту AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" (а.с.93-94).
Вказаною довідкою відображено відомості нарахованої заробітної плати позивача, а саме: з лютого по грудень 2013 року – 365 921,26 російських рублів; з січня по грудень 2014 року – 169 870,52 російських рублів; з січня по грудень 2015 року – 187 029,98 російських рублів; з січня по грудень 2016 року – 182 463,32 російських рублів; за період січень-березень, травень-червень, серпень-вересень 2017 року – 153 846,33 російських рублів.
Сторони не заперечують, що AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин", поряд з вище вказаним, видало ОСОБА_1 також довідку за №759 від 20.09.2016 (а.с.95). Як стверджує позивач в своїх письмових поясненнях, така довідка отримана ним особисто у 2016 році під час перебування на роботі в Російській Федерації.
Вказаною довідкою відображено відомості нарахованої заробітної плати позивача, а саме: з лютого по грудень 2013 року – 166 327,83 російських рублів; з січня по грудень 2014 року – 169 870,52 російських рублів; з січня по грудень 2015 року – 187 029,98 російських рублів; з січня по липень 2016 року – 107 591,01 російських рублів.
Між довідками за №830 від 27.07.2021 та за №759 від 20.09.2016, виданих із реквізитами та ідентифікуючими відомостями про AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин", є розбіжності в сумах нарахованої заробітної плати позивача за період з лютого по грудень 2013 року. Так, в довідці за №830 від 27.07.2021 сума нарахованої заробітної плати за вказаний період становить 365 921,26 російських рублів, а в довідці за №759 від 20.09.2016 – 166 327,83 російських рублів. В даному випадку ні ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, ні ОСОБА_1 не здійснили жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності сум нарахованої заробітної плати за період з лютого по грудень 2013 року, що міститься у довідках за №830 від 27.07.2021 та за №759 від 20.09.2016, виданих AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин".
За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що суми заробітної плати вказані у вищезазначених довідках за 2013 рік є обґрунтованими і як наслідок достовірними, а тому не можуть бути взяті до уваги при здійсненні обчисленні пенсії позивача. Суд зазначає, що суми заробітної плати за періоди січень-грудень 2014 та січень-грудень 2015, які зазначені як в довідці за №830 від 27.07.2021 так і в довідці за №759 від 20.09.2016 AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" є ідентичними (169 870,52 російських рублів і 187 029,98 російських рублів відповідно). В довідці за №759, яка видана 20.09.2016, вказано відомості про суми заробітної плати за січень, березень, квітень, червень і липень 2016 року (107  591,01 російських рублів). В свою чергу, довідка за №830 від 27.07.2021, що видана пізніше від 20.09.2016, коли оформлено коментовану вище довідку №759, містить відомості про суми заробітної плати за більший період, зокрема: січень, березень, квітень, червень, липень, вересень, жовтень, грудень 2016 року (182  463,32 російських рублів); січень-березень, травень-червень, серпень-вересень 2017 року (153  846,33 російських рублів).
Фактично за період 2016 і 2017 року між довідками за №759 від 20.09.2016 та за №830 від 27.07.2021 немає розбіжностей, так як довідка №830 видана в часі пізніше від №759 та об`єктивно містить додаткові відомості, що не були і не могли бути охоплені останньою.
Підставою видачі AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" довідки за №830 від 27.07.2021 є особові рахунки працівника за період з лютого 2013 року по жовтень 2017 року, що дозволяє зробити висновок про оформлення довідки на підставі первинних документів. Як слідує з вказаної довідки страхові внески за спірні періоди нараховувалися та сплачувалися у Пенсійний Фонд Російської Федерації у відповідності до законодавства РФ. Довідка підписана відповідальними особами підприємства, на ній міститься відтиск печатки відповідного підприємства. Також ця довідка містить адресу місцезнаходження підприємства, яке видало досліджуваний письмовий документ.
Зважаючи на вказане, довідка AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин" №830 від 27.07.2021 не викликає обґрунтованого сумніву з приводу факту роботи ОСОБА_1 на зазначеному підприємстві та сум нарахованої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, відповідно підтверджує обставини працевлаштування позивача та отримання заробітної плати в період з 01.01.2014 по 30.09.2017 (окрім період з лютого по грудень 2013 року).
В даному випадку, надані позивачем довідки про заробітну плату за №147 від 02.10.2017, виданої АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин", в якій вказано заробітну плату за період з вересня 1999 року по серпень 2008 року; №329 від 19.05.2021, виданої ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2", яка містить інформацію про суми заробітку за період з вересня 2008 року по березень 2012 року; №424 без дати оформлення, виданої ТОВ "КНГ-СЕРВІС", де відомості про зарплату зазначено за період з квітня 2012 року по грудень 2012 року; №830 від 27.07.2021, виданої AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин", з періодом заробітку з січня 2014 року по вересень 2017 року, які також подавались останнім із заявою про призначення пенсії, не викликають обґрунтованого сумніву з приводу факту роботи ОСОБА_1 в зазначених підприємствах, відповідно підтверджують обставину працевлаштування позивача та отримання заробітної плати у вказані періоди.
Апелянтом не спростовано відомості, вказані у довідках №147 від 02.10.2017, виданої АТ "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин" за період з 24.09.1999 по 31.08.2008; №329 від 19.05.2021, виданої ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2", за період з 01.09.2008 по 18.04.2012; №424 без дати оформлення, виданої ТОВ "КНГ-СЕРВІС", за період з 20.04.2012 по 31.12.2012; №830 від 27.07.2021, виданої AТ "Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин", за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, в тому числі в частині відрахування внесків до Пенсійного фонду російської федерації.
Апеляційний суд резюмує, що неврахування відповідачем довідок про заробітну плату за періоди роботи у перелічених вище підприємствах, є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення. Таке неврахування спірних документів є непропорційним втручанням держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у гарантовані конституційні права на пенсійне забезпечення громадянина України.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року у справі №300/5587/23 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська