ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року 
м. Київ

справа № 400/1099/24
адміністративне провадження № К/990/18294/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.
розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 400/1099/24
за адміністративним позовом   ОСОБА_1 до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року, постановлену суддею Бульбою Н.О., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року, ухвалену в складі колегії суддів: Шевчук О.А. (головуючий суддя), Бойка А.В., Федусика А.Г.

ВСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, у якому просив:
2. визнати протиправним та скасувати рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 05 вересня 2023 року № 1355 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Южноукраїнської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 »;
3. поновити ОСОБА_1 на посаді секретаря Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з 06 вересня 2023 року;
4. стягнути з Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 вересня 2023 року по дату винесення рішення судом;
5. стягнути з відповідача судові витрати.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
6. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року, позовну заяву і додані до неї матеріали повернуто позивачу.
7. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач звертаючись з цим позовом до суду пропустив строк на звернення до суду, визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
8. Суди попередніх інстанцій зазначили, що 29 січня 2024 року позивач звернувся до суду з вимогою щодо оскарження рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 05 вересня 2023 року № 1355 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Южноукраїнської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 ».
9. Визнаючи наведені підстави для поновлення строку звернення із заявленим позовом неповажними, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції,  виходив з того, що факт обізнаності ОСОБА_1 про оскаржуване рішення станом на 07 листопада 2023 рік підтверджується тим, що ним особисто до Миколаївського окружного адміністративного суду було подано заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову (справа № 400/13661/230). 
10. Суди вказали на те, що посилання позивача на його непрацездатність в період з 06 вересня 2023 року по 11 грудня 2023 року у зв`язку з його перебуванням на лікарняному жодним чином не спростовують факт того, що позивачу було відомо про наявність оскаржуваного рішення. Наголосили на тому, що навіть беручи до уваги перебування апелянта на лікарняному, жодних підстав, які перешкоджали йому звернутись з позовом до суду, починаючи з 12 грудня 2023 року, позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено. 
11. Також суди не взяли до уваги інформацію зазначену у відзиві Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на апеляційну скаргу у справі № 400/3475/22, оскільки відповідно до положень статтей 73 та 74 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вказаний доказ не є належним та допустимим при встановленні обставин у справі, що розглядається.         
ІІІ. Касаційне оскарження
12. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 липня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі.
13. У касаційній скарзі просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
14. В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначає про свою незгоду із рішеннями попередніх інстанцій та вказує, що відповідачем у справі № 400/1099/24 було подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено: «...В тому числі, в суді першої інстанції жодних дій не було вчинено і самим апелянтом, що є депутатом міської ради, та займав посаду секретаря Южноукраїнської міської ради до 09 листопада 2023 року». 
15. На переконання позивача він не міг знати про звільнення його з посади ще після ухвалення оскаржуваного рішення 05 вересня 2023 року, оскільки повноваження позивача на той час не були припинені, а припинилися лише 09 листопада 2023 року.
16. Крім того, позивач вказує на те, що з 06 вересня 2023 року по 11 грудня 2023 року він перебував на лікарняному. Також зазначає, що йому до сьогодні не вручено рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 05 вересня 2023 року № 1355 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Южноукраїнської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 . 
17. Щодо позовної вимог про визнання протиправним та скасування рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 05 вересня 2023 року № 1355 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Южноукраїнської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 », то зазначає, що звернення з цією вимогою становить шестимісячний строк.
18. З урахуванням таких обставин позивач вважає, що процесуальний строк на оскарження пропущений з поважних причин.
19. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу позивача, за змістом якого висловив незгоду з викладеними позивачем в скарзі доводами та повідомив свою думку про правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, просив ці судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
IV. Релевантні джерела права та оцінка Верховного Суду
20. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить із такого.
21. Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
22. Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
23. Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
24. У силу частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
25. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
26. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
27. Визначення законодавцем строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.
28. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
29. Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
30. Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
31. У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
32. Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено статтею 123 КАС України.
33. Так, предметом цього позову зокрема, є визнання протиправним та скасування рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 05 вересня 2023 року № 1355 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Южноукраїнської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 »., тобто спір стосується звільнення з публічної служби, а отже до спірних правовідносин застосовується місячний строк звернення до суду.
34. Тому є помилковими твердження скаржника про поширення шестимісячного строку щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 05 вересня 2023 року № 1355 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Южноукраїнської міської ради VIII скликання ОСОБА_1 ».
35. До суду першої інстанції щодо оскарження зазначеного рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області позивач звернувся 29 січня 2024 року, тобто з пропуском місячного строку, визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України.
36. Позивач у позовній заяві посилався на те, що ознайомився з оскаржуваним рішенням тільки 12 січня 2024 року на сайті Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, а таке рішення йому не вручалося.
37. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач також зазначав про те, що у провадженні суду перебуває справа № 400/3475/22 за позовом ОСОБА_3 до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 16 червня 2022 року № 1028 «Про дострокове припинення повноважень Южноукраїнського міського голови ОСОБА_3.» Справа перебуває в апеляційному суді. З відзиву на апеляційну скаргу Южноукраїнської міської ради позивач цитує наступне: «в суді першої інстанції жодних дій не було вчинено і самим апелянтом ( ОСОБА_1 ), що є депутатом міської ради та займав посаду секретаря Южноукраїнської міської ради до 09 листопада 2023 року». Також вказував на те, що з 06 вересня 2023 року по 11 грудня 2023 року перебував на лікарняному.
38. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, визнав неповажними причини такі пропуску строку на звернення до суду із цим позовом.
39. З таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів Верховного Суду погоджується, враховуючи наступне.
40. У площині спірних правовідносин необхідно вирішити чи були обставини, на які покликається позивач, поважними причинами пропуску строку звернення до суду, який обмежений одним місяцем.
41. Суди попередніх інстанцій встановили, що 07 листопада 2023 року позивач до пред`явлення цього позову звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просив заборони вчинення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо зміни керівника або відомостей про керівника та особи, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, або відомостей про таку особу щодо Южноукраїнської міської ради; державному реєстратору внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запис про заборону вчинення дій щодо Южноуркаїнської міської ради Миколаївської області відповідно до пункту 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань».
42. Відповідно до ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 400/13661/23, ОСОБА_1 подаючи заяву про забезпечення позову обґрунтовував її тим, що на 39 сесії VII скликання Южноукраїнської міської ради, яку позивач вважає незаконною та про її визнання незаконною має намір звернутись до суду з відповідним позовом, було прийнято рішення «Про дострокове припинення повноважень секретаря Южноукраїнської міської ради VII скликання ОСОБА_1 » та рішення «Про обрання секретаря Южноукраїнської міської ради».
43. Зміст таких обґрунтувань та вимоги вказаної вище заяви свідчать про те, що 07 листопада 2023 року звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 уже було відомо про наявність рішення «Про дострокове припинення повноважень секретаря Южноукраїнської міської ради VII скликання ОСОБА_1 », яке і є предметом оскарження у цій справі. 
44. Тому колегія суддів вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що  факт обізнаності ОСОБА_1 з наявністю оскаржуваного рішення станом на 07 листопада 2023 підтверджений ним особисто при зверненні до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.
45. Також Верховний Суд погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що посилання позивача на його непрацездатність в період з 06 вересня 2023 року по 11 грудня 2023 року у зв`язку з його перебуванням на лікарняному жодним чином не спростовують факт того, що позивачу було відомо про наявність оскаржуваного рішення.
46. В контексті таких обставин Суд зазначає період строку перебування позивача на лікарняному не підтверджує поважність причин пропуску усього пропущеного строку, а саме з 12 грудня 2023 року по 29 січня 2024 року (день звернення до суду із цим позовом).
47. При цьому, колегія суддів враховує той факт навіть перебування позивача на лікарняному у зазначений проміжок часу не перешкоджало йому звернутися до суду - 07 листопада 2023 року із заявою про забезпечення позову.
48. Тому така обставина не об`єктивною причиною, яка перешкоджала позивачу скористатись своїм правом на звернення до суду із цим позовом, з огляду на вчинення ним відповідних процесуальних дій у іншій справі.
49. Посилання скаржника щодо інформації наведеної у відзиві Южноукраїнською міською радою Миколаївської області на апеляційну скаргу у справі № 400/3475/22 Верховний Суд не вважає обґрунтованими, оскільки суд встановлює обставини справи на підставі належних та допустимих доказів, а не на підставі тверджень сторін, викладених у інших справах, до того ж нічим не підтвердженими.
50. Таким чином, Верховний Суд доходить висновку, що позивач не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним усіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою їх захисту.
51. Правильність висновків судів попередніх інстанцій доводами касаційної скарги не спростовані.
52. За такого правого регулювання та встановлених обставин, беручи до уваги пропуск строку звернення до суду, а також відсутність безперервних об`єктивних причин, які не надавали можливості протягом всього цього строку звернутися позивачу до суду, Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки позивач пропустив місячний строк звернення до суду і поважних причин такого пропуску суду не вказав, доказів на підтвердження таким обставинам не надав.
53. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
54. Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, а тому підстави для скасування рішень судів попередніх інстанцій - відсутні.
VІІ. Судові витрати
55. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
56. Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 КАС України, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 400/1099/24, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Судді	О.А. Губська М.В. Білак   В.Е. Мацедонська