ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року 
м. Київ

cправа №  902/118/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.
секретаря судового засідання - Дерлі І.І.
за участю представників сторін:
позивача - Стадній О.І. (директор), Шишковська А.Б. (адвокат)
відповідача - Куций О.В. (самопредставництво)
третьої особи - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Барської міської ради
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 (у   складі колегії суддів: Маціщук А.В. (головуючий), Петухов М.Г., Мельник О.В.)
та рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2023 (суддя Яремчук   Ю.О.)
за позовом Приватного підприємства "Інтерпром"
до Барської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 
про визнання рішень недійсними,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст та підстави позовних вимог
1.1. 12.02.2021 Приватне підприємство "Інтерпром" (далі - ПП "Інтерпром", Позивач) звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Барської міської ради (далі - Барська міськрада, Відповідач, Скаржник) з позовом про:
1) визнання незаконним і скасування рішення Барської міськради від 23.05.2019, прийнятого на 39 сесії 8 скликання, яким надано дозвіл Барській міській раді на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, зокрема об`єднання двох земельних ділянок площею 0,2663 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0035, та площею 0,9172 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0034 на вул. Героїв Майдану в м. Барі в одну земельну ділянку площею 1,1835 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування будівель торгівлі з подальшою передачею частини земельної ділянки в користування; 
2) визнання незаконним і скасування рішення Барської міськради від 20.06.2019,     прийнятого на 41 сесії 8 скликання, яким затверджено вищевказану технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, зокрема об`єднання двох земельних ділянок площею 0,2663 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0035, та площею 0,9172 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0034 на АДРЕСА_1 в одну земельну ділянку площею 1,1835 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0057, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, з подальшою передачею частини земельної ділянки в користування; 
3) визнання незаконним і скасування рішення Барської міської ради від 30.07.2020, прийнятого на 59 сесії 8 скликання, яким надано дозвіл Барській міській раді на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, зокрема об`єднання двох земельних ділянок площею 0,3236 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0061, на вул. Героїв Майдану в м. Барі, та площею 0,1590 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0030 на АДРЕСА_1 в одну земельну ділянку площею 0,4826 га на АДРЕСА_1 з цільовим призначенням 03.08 для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування з подальшою передачею земельної ділянки у користування; 
4) визнання незаконним і скасування рішення Барської міської ради від 03.09.2020, прийнятого на 61 сесії 8 скликання, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, зокрема об`єднання двох земельних ділянок площею 0,3236 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0061 на АДРЕСА_1 та площею 0,1590 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0030,на АДРЕСА_1 в одну земельну ділянку площею 0,4826 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0064 на АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування та передано громадянину ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , третя особа) в оренду земельну ділянку площею 0,4826 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0064, на АДРЕСА_1 , строком на 10 років із встановленням орендної плати в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування із земель житлової та громадянської забудови.
1.2. Позов обґрунтовано тим, що рішеннями Барської міськради в порушення вимог земельного законодавства та прав Позивача останнього фактично позбавлено права постійного користування на земельні ділянки та вчинено дії для майбутньої їх передачі іншим особам.
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 08.05.2023 позов задоволено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорювані рішення прийняті неправомірно, з порушенням норм законодавства та прав Позивача, який є землекористувачем земельних ділянок на підставі державного акта на право постійного користування землею від 13.03.1998 серії І-ВН № 001620 (далі - Державний акт) (з урахуванням розпорядження Барської районної державної адміністрації від 26.12.1999 № 347, яким змінено землекористувача та розмір земельної ділянки); Позивач добровільно не відмовлявся від права користування земельними ділянками; згідно з висновком експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 27.02.2023 № CE-19/102-22/2991-ЗТ земельна ділянка, кадастровий номер 05202210100:05:001:0064, площею 0,4826 га для будівництва та обслуговування об`єкта туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в оренді громадянина ОСОБА_1 , накладається на земельні ділянки, які перебували у користуванні Акціонерного товариства закритого типу "Інтерпром" (далі - АТЗТ "Інтерпром") на підставі Державного акта.
2.2. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.09.2023 рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2023 скасовано та прийнято нове, яким у позові відмовлено.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність порушення прав Позивача та виходив із недоведеності матеріалами справи того, що ПП "Інтерпром" у встановленому законом порядку набуло право постійного користування землею, яка була надана АТЗТ "Інтерпром" відповідно до державного акта на право постійного користування. Суд зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази переходу прав і обов`язків від АТЗТ "Інтерпром" до ПП "Інтерпром". Водночас ПП "Інтерпром" було зареєстровано як новостворене підприємство у 1999 році. Оскільки підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право на земельну ділянку, який лише посвідчує відповідне право та не має самостійного юридичного значення, то суд дійшов висновку, що при вирішенні питання набуття права постійного користування вирішальним є встановлення наявності рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, яким таке право було надано особі та в подальшому посвідчено державним актом. Оскільки такого рішення надано не було,  суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
2.3. Постановою Верховного Суду від 13.02.2024 касаційну скаргу Позивача задоволено частково, постанову суду апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд. При цьому Суд вказав на недоліки суб`єктного складу учасників, а саме незалучення у якості відповідача громадянина ОСОБА_1 , адже одне з оспорюваних рішень Барської міськради стосується його прав та інтересів.
2.4. За результатами нового апеляційного розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 апеляційну скаргу Відповідача залишено без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області від 08.05.2023 - без змін.
3. Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи
3.1. Касаційне провадження у справі відкрито 01.07.2024 на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
3.2. Барська міськрада у своїй касаційній скарзі просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
3.3. Доводами касаційної скарги є:
- застосування судами при ухваленні оскаржуваних рішень норм права у подібних правовідносинах без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17, від 05.12.2018 у справі № 713/817/16, від 02.10.2023 у справі № 302/379/21, від 08.06.2023 у справі № 706/717/18, від 23.03.2023 у справі № 463/214/20, від 22.01.2020 у справі № 724/1789/18, від 16.12.2020 у справі № 333/942/19, від 11.02.2021 у справі № 442/4197/18.
- незастосування судом апеляційної інстанції норми матеріального права, яка підлягала застосуванню (щодо зміни землекористувача в державному акті на право постійного користування);
- встановлення судом апеляційної інстанції обставин, що мають значення для справи, на підставі недопустимих доказів (щодо статусу третьої особи ОСОБА_1 як фізичної особи - підприємця, а не як фізичної особи).
3.4. У відзиві на касаційну скаргу ПП "Інтерпром" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
3.5. 23.07.2024 Судом отримано клопотання представника громадянки ОСОБА_2 про визнання її учасником справи як особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та/або обов`язки та, як наслідок, має право на подання касаційної скарги. Клопотання обґрунтовано тим, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з третьою особою у справі ОСОБА_1 та на даний час є власницею спільного сумісного нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці.
Розглянувши вказане клопотання колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції у даній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 не здійснювався, а рішення у суді переглядалося за скаргою Відповідача у справі - Барської міськради. За таких обставин, навіть при внесенні заявницею касаційної скарги, відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження саме за її касаційною скаргою.
З урахуванням викладеного та оскільки ОСОБА_2 не є учасником справи, Суд залишає її клопотання без розгляду.
4. Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій
4.1. Згідно з Державним актом, Гайсинською сільською радою народних депутатів Барського району Вінницької області було надано АТЗТ "Інтерпром" у постійне користування 0,2496 га землі згідно з планом землекористування з цільовим призначенням для будівництва автозаправної станції.
Державний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 2 за № 111.
У зазначеному акті на право постійного користування землею наявні наступні записи: 1-А - земельна ділянка відповідно до рішення сільської ради від 29.10.1998 була збільшена до 1,34 га; запис 1-1А - відбулась зміна користувача на ПП "Інтерпром" та збільшення розміру земельної ділянки до 1,5933 га, що зареєстровано на підставі розпорядження Барської районної державної адміністрації від 26.12.1999 № 347. Записи було здійснено 29.12.1999 за підписом начальника Барського районного відділу земельних ресурсів та засвідчено печаткою цього відділу.
4.2. Відповідно до витягу з ЄДРПОУ реєстрація ПП "Інтерпром" здійснена 20.12.1999.
4.3. За результатами виготовленої на замовлення ПП "Інтерпром" технічної документації із землеустрою було встановлено в натурі межі земельної ділянки площею 1,1835   га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0018, з цільовим призначенням 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що відображено у витягу із державного земельного кадастру про земельні ділянки.
4.4. У подальшому за результатами виготовлення відповідної технічної документації було проведено розподіл земельної ділянки, кадастровий номер 0520210100:05:001:0018, площею 1,1835 га та встановлено в натурі межі розділених (окремих) земельних ділянок в розмірах 0,9172 га та 0,2663 га, що відображено у витягах із державного земельного кадастру про земельні ділянки, а саме кадастровий номер земельної ділянки 0520210100:05:001:0034 площею 0,9172 га та кадастровий номер земельної ділянки 0520210100:05:001:0035 площею 0,2663 га. 
4.5. Земельні ділянки зареєстровано відділом Держгеокадастру у Барському районі Вінницької області 03.03.2016.
Відповідні дані про земельні ділянки з кадастровими номерами 0520210100:05:001:0034, 0520210100:05:001:0035 внесено до Поземельної книги відділу ДЗК у Барському районі Вінницької області.
4.6. За таких обставин суди прийшли до висновку, що Державний акт є дійсним та посвідчує право Позивача на постійне користування землею.
4.7. Проте у подальшому Барською міськрадою було прийнято оскаржувані у даній справі рішення, якими надано дозволи на розроблення технічної документації із землеустрою щодо вищевказаних земельних ділянок, затверджено таку документацію та передано земельну ділянку, яка накладається на земельну ділянку Позивача, громадянину ОСОБА_1 строком на 10 років. 
4.8. 03.09.2020 між Барською міськрадою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,4826 га, кадастровий номер 0520210100:05:001:0064, на АДРЕСА_1 строком на 10 років для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування із земель житлової та громадянської забудови.
4.9. У подальшому 22.04.2021 вищевказана земельна ділянка продана Барською міськрадою громадянину ОСОБА_1 .
4.10. Згідно висновку експерта від 27.02.2023, складеного за результатами проведення призначеної у цій справі судом першої інстанції експертизи, земельна ділянка, кадастровий номер 05202210100:05:001:0064, площею 0,4826 га для будівництва та обслуговування об`єкта туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування у АДРЕСА_1 , накладається на земельні ділянки, кадастровий номер 0520210100:05:001:0034, площею 0,9172 га та кадастровий номер 0520210100:05001:0035, площею 0,2663 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у користуванні АТЗТ   "Інтерпром" (ПП "Інтерпром") на підставі Державного акта. Наявні місця накладення земельних ділянок площею 0,1830 га та площею 0,1077 га графічно відображено в додатку до висновку експерта.
4.11. Зважаючи на викладене Позивач звернувся з даним позовом до суду, а суди попередніх інстанцій його задовольнили, а саме визнали незаконними та скасовували оскаржувані рішення Барської міськради.
5. Позиція Верховного Суду
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
5.2. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
5.3. Згідно з частиною першою статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
5.4. Правилами частини першої статті 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
5.5. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає закону), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом. Такі висновки Верховний Суд сформував у постановах від 23.10.2018 у справі № 903/857/18, від 20.08.2019 у справі № 911/714/18, від 15.07.2021 у справі № 24/48/19.
5.6. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, що складається із двох елементів: предмета і підстави позову. 
5.7. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
5.8. За змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. До таких правових висновків Верховний Суд дійшов у постановах від 14.08.2018 у справі № 910/23369/17, від 14.06.2019 у справі №   910/6642/18, від 28.05.2020 у справі № 917/750/19.
5.9. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, тобто вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
5.10. Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи наявне у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи відбулося його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові належить відмовити.
5.11. Необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність відповідного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. Тому на позивача покладено обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту саме у такий спосіб. Подібну позицію Верховний Суд висловив у постанові від 18.06.2020 у справі № 923/733/19.
5.12. За таких обставин оскарження рішення органу місцевого самоврядування про надання в оренду земельної ділянки є неналежним способом захисту, оскільки таке рішення вже реалізовано шляхом укладення договору оренди, а тому не створює для орендаря жодних правових наслідків, як не створить їх і його скасування.
5.13. Зазначені правові висновки викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема від 18.08.2021 у справі № 910/6701/20, від 05.10.2022 у справі №   922/1830/19, від 08.11.2022 у справі №   910/18853/21. 
5.14. Як вбачається з матеріалів даної справи, на основі оскаржуваних Позивачем рішень Барської міськради було укладено договір оренди землі, тобто зазначені рішення вичерпали свою дію виконанням.
5.15. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, яке виконано на час звернення з позовом до суду шляхом укладення відповідного договору, є неефективним способом захисту прав особи. Зазначене рішення вичерпало свою дію виконанням (близькі за змістом висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, пункт 9.67; від 05.07.2023 у справі № 912/2797/21, пункт 8.13; від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21, пункт 180, від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18, пункт 143).
5.16. Так само склалася стала судова практика щодо достатньої підстави для відмови у позові у разі неналежності заявленого позивачем способу захисту (постанови Великої палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15, пункт 127, від 04.07.2023 у справі № 373/626/17, пункт 67, від 10.04.2024 у справі №   496/1059/18, пункт 8.17, від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22, пункт 116).
5.17. Наведені норми законодавства та правові висновки Великої Палати Верховного Суду у сукупності свідчать про обрання Позивачем у даній справі неналежного та неефективного способу захисту. Адже навіть у разі задоволення позову та скасування оскаржуваних рішень Барської міськради порушене право ПП   "Інтерпром" не поновиться, оскільки ці рішення внаслідок їх реалізації вже не породжують для сторін будь-яких прав та обов`язків, як і їх скасування.
5.18. У ситуації, що склалася, правовстановлюючими документами для набуття прав   ОСОБА_1 на земельну ділянку є не рішення органу місцевого самоврядування, а відповідні договори, укладені на їх виконання. Тому поновлення прав Позивача у даній справі можливе виключно за результатами вирішення спору про право.  
5.19. Розглядаючи дану справу, суди попередніх інстанцій не врахували зазначеного та прийшли до хибного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
5.20. З огляду на вищезазначене колегія суддів додатково вказує, що обраний ПП "Інтерпром" спосіб захисту (скасування рішень органу місцевого самоврядування індивідуальної дії, що вичерпали себе шляхом укладення договору) є неефективним та неналежним, що, у свою чергу, є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові. За таких обставин інші доводи касаційної скарги Барської міськради Судом не досліджуються.
5.21. За таких обставин Верховний Суд зазначає, що підстави касаційного оскарження знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду справи, що свідчить про наявність достатніх правових підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та для відмови у задоволенні позову ПП "Інтерпром".
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
6.2. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
6.3. Відповідно до частин першої та третьої статті 311 Господарського процесуального кодексу України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. 
6.4. Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити та скасувати судові рішення попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
7. Розподіл судових витрат
7.1. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з ухваленням нового рішення про відмову в позові, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вбачає підстави для здійснення розподілу судових витрат Скаржника у вигляді сплаченого ним судового збору у зв`язку з розглядом справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій шляхом покладення обов`язку відшкодування цих витрат на Позивача.
Керуючись статтями 129, 240, 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Барської міської ради задовольнити.
2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 та рішення Господарського суду Вінницької області від 08.05.2023 у справі №902/118/21 скасувати.
3. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного підприємства "Інтерпром" відмовити.
4. Стягнути з Приватного підприємства "Інтерпром" (23000, Вінницька обл., Жмеринський р-н, м. Бар, вул. Героїв Майдану, 14, код у ЄДРПОУ 30546195) на користь Барської міської ради (23000, Вінницька обл., Жмеринський р-н, м. Бар, вул.   Святого Миколая, 18, код у ЄДРПОУ 04051017) 13 620 (тринадцять тисяч шістсот двадцять) грн у відшкодування судових витрат, сплачених за подання апеляційної скарги та 18 160 (вісімнадцять тисяч сто шістдесят) грн у відшкодування судових витрат, сплачених за подання касаційної скарги.
5. Доручити Господарському суду Вінницької області видати відповідний наказ. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                В. Зуєв
Судді                                                                                          І. Берднік

І. Міщенко