СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року                             м. Харків               Справа № 922/5206/23  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,
за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,
за участю представників сторін:
від позивача (апелянта): Бенденжук Л.О. (в порядку самопредставництва) на підставі витягу з ЄДР; посадової інструкції; посвідчення №2662, дійсне до 31.12.2025; 
від відповідача: не з`явилися;
розглянувши апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків (вх.№1410 Х/2), 
на рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 (повний текст складено 13.05.2024) у справі №922/5206/23 (суддя Аюпова Р.М.),
за позовом Харківської міської ради, м. Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантарел", м. Харків,
про стягнення коштів у розмірі 1582857,61грн,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантарел" (надалі - ТОВ "Кантарел") про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 1582857,61грн за використання земельної ділянки комунальної форми власності з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060, загальною площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові за період з 09.07.2020 по 28.02.2022.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у спірний період відповідач не сплачував плату за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати в сумі 1582857,61грн, що є підставою для стягнення таких коштів на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 у справі №922/5206/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване наступним:
- відповідач є власником нежитлових будівель "А-2", "Б-1", "В-1", "Г-1" по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харків, однак позивачем не надано суду доказів того, що у спірний період ТОВ "Кантарел" фактично користувалося земельною ділянкою загальною площею 0,2533 га під зазначеними нежитловими приміщеннями;
- наданий позивачем Акт обстеження від 05.09.2023 міститься недостовірну інформацію, оскільки в ньому не було враховано наявність охоронних зон (площі земельної ділянки, якими відповідач не може користуватися в силу закону), а також те, що на спірній земельній ділянці знаходиться більша кількість об`єктів нерухомості, ніж зазначено в цьому акті;
- відповідач створений з метою здійснення виду діяльності: 68.20 здавання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна, тому останній не мав змоги використовувати спірну земельну ділянку для цілей визначення основного виду цільового призначення земельної ділянки (03.10. для будівництва на обслуговування будівель, ринкової інфраструктури…);
- позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правильності та правомірності розрахунку безпідставно отриманих коштів у вигляді орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові; 
- оскільки заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування позовної давності за заявою відповідача.
Не погодившись із вищевказаним рішенням, Харківська міська рада звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 у справі №922/5206/23 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на наступне:
- місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин глави 83 Цивільного кодексу України (ст.ст. 1212-1214 ЦК України), адже відповідач є законним власником нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці комунальної форми власності, однак не оформив право оренди такої земельної ділянки у встановленому законом порядку; 
- позивачем до матеріалів справи було надано належні, допустимі, достовірні та вірогідні докази на підтвердження використання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 загальною площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові;
- оскільки у період з дати формування земельної ділянки (09.07.2020 по 28.02.2022) відповідач не сплачував плату за її користування у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати в сумі 1582857,61грн, зазначені обставини є підставою для стягнення таких коштів з відповідача на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України;
- застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норми законодавства, які регулюють відшкодування збитків (деліктні зобов`язання), на думку позивача є безпідставним, оскільки у цьому випадку спірні правовідносини є кондиційними - набуття майна відбулося за відсутності правової підстави (договору);
- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недостовірність відображеної в Акті обстеження інформації як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки: по-перше, наявність на земельній ділянці охоронних зон жодним чином не вливає на обов`язок користувача земельної ділянки (відповідача) здійснювати плату за землю відповідно до вимог ст. 206 Земельного кодексу України; по-друге, наявність на території земельної ділянки більшої кількості об`єктів, ніж зазначені в акті, спростовується відмостями з державних реєстрів та взагалі не впливає на обґрунтованість позовних вимог;
- розрахунок безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі належних документів - витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 27.10.2020 №6029, виданого відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, а також відповідно до Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові №41/08 від 27.02.2008 (у відповідній редакції), за яким ставка річної орендної плати визначається в залежності від використання земельної ділянки, а не цільового призначення земельної ділянки, як помилково зазначено місцевим судом.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 поновлено Харківській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 у справі №922/5206/23; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; встановлено сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №922/5206/24  на 09.07.2024 о 12:00 год.
26.06.2024 до Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "Кантарел" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо наведених підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, вважає судове рішення законним, обґрунтованим та таким, що ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою.
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2024, у зв`язку із звільненням у відставку судді   Фоміної В.О. та відпусткою судді Пуль О.А., для розгляду справи сформовано колегію судді у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.
09.07.2024 до Східного апеляційного господарського суду від представника ТОВ "Кантарел" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із хворобою представниці відповідача, а також знаходженням на лікарняному директора ТОВ "Кантарел".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2024 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/5206/23 до 04.09.2024 о 10:30 год.
04.09.2024 до Східного апеляційного господарського суду від представниці ТОВ "Кантарел" надійшло клопотання про розгляд справи без її участі. 
04.09.2024 до Східного апеляційного господарського суду від представниці ТОВ "Кантарел" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано неможливістю представниці прибути до суду у призначене судове засідання через хворобу та необхідність забезпечення обов`язкової явки представника відповідача у наступному судовому засіданні.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 04.09.2024 приймав участь   представник позивача (апелянта) - Харківської міської ради,   який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Крім того, представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.
Уповноважені відповідача у судове засідання 04.09.2024 не з`явилися, про дату та час судового засідання всі сторони повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до ст. 202 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 273 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.
За приписами п. 12, ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
В свою чергу, необґрунтоване відкладення розгляду справи призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за приписами якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Враховуючи те, що судом було надано учасникам справи достатньо часу для подання письмових пояснень (відзивів/заперечень), позиції всіх сторін з`ясовані судом, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги на рішення (двохмісячний строк закінчується 05.09.2024), а явка представників сторін є їх правом та не була визнана обов`язковою, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 2 наведеної статті суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутнього представника позивача (апелянта), судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.07.2023 №337710309 за ТОВ "Кантарел" зареєстроване право приватної власності на нежитлові будівлі по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові, а саме:
-    з 17.12.2018 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 в літ. "А-2", загальною площею 55, 2 кв. м та нежитлові приміщення 2-го поверху № 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19 в літ. "А-2", загальною площею 71,7 кв.м на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2018 № 1244;
-  з 12.12.2018 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 9, 10, 11 в літ. "А-2", загальною площею 16,2 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2018 №2170;
-  з 17.12.2018 на нежитлове приміщення №4 в літ. "Б-1" загальною площею 163,6 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2018 № 1246;
-  з 12.12.2018 на нежитлові приміщення №№ 1, 2, 3 в літ. "Б-1" загальною площею 109,9 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2018 № 2171;
-  з 17.12.2018 на нежитлові приміщення №№ 1, 2, 3, 4, 5 в літ. "Г-1" загальною площею 36,9 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2018 № 1250;
-  з 12.12.2018 на нежитлове приміщення № 6 в літ. "Г-1" загальною площею 15,1 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2018 № 2172;
-  з 17.12.2018 на нежитлове приміщення № 2 в літ. "В-1" загальною площею 57,3 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2018 № 1248;
-  з 12.12.2018 на нежитлове приміщення № 1 в літ. "В-1" загальною площею 34,5 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу від 12.12.2018 № 2169.
Вказані об`єкти нерухомого майна розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 загальною площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові.
У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру від 09.07.2020 №НВ-3511468952020 на земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові: державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 08.07.2020; площа земельної ділянки - 0,2533 га; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; цільове призначення: 03.10. - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку); вид використання - для реконструкції нежитлових будівель літ. "А-2", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Г-1"   під офісні будівлі; форма власності - інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня.
05.09.2023 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Денисюк О.В., у порядку ч. 2. ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові.
За результатами проведеного обстеження встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060, площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові розташовані нежитлові будівлі: літ. "А-2", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Г-1", право власності на які, на даний час, зареєстроване за ТОВ "Кантарел".
На порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва ("е-сопstruction.gov.uа") не міститься інформація щодо реконструкції нежитлових будівель: літ. "А-2", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Г-1" по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові.
Дозвільні документи на проведення реконструкції нежитлових будівель: літ. "А-2", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Г-1" по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові - відсутні.
Отже, як вказує позивач, ТОВ "Кантарел" з моменту формування земельної ділянки та по теперішній час використовує вищевказану земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 загальною площею 0,2533 га, на якій знаходиться нерухоме майно, без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав, у відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України.
Відповідно до листа Головного управління ДПС у Харківській області від 25.07.2023  №13168/5/20-40-04-02-12 ТОВ "Кантарел" у 2019-2022 роках не значиться платником податку за землю у ГУ ДПС у Харківській області.
Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що ТОВ "Кантарел" у період з 09.07.2020 по 28.02.2022 не сплачувало плату за користування земельною ділянкою по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 1582857,61грн.
Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ "Кантарел" коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові площею 0,2533 га (кадастровий номер 6310136600:11:001:0060) від 27.10.2020 №6029, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області. 
Відповідно до розрахунку Харківської міської ради за період з 09.07.2020 по 28.02.2022 розмір орендної плати становить:
у 2020 році - 79813,57грн в місяць, що за період з 09.07.2020 по 31.12.2020 становить 458284,37грн;
у 2021 році - 79813,57грн в місяць, що за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 957762,88грн;
у 2022 році - 83405,18грн в місяць, що за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 становить 166810,36грн;
а також складається з нормативної грошової оцінки: у 2020 - 2021 роках - 11972036,00грн; у 2022 році (НГО не змінювалась, а нарахована з урахуванням коефіцієнту індексації - 1,1) - 13169240,00грн, ставки річної орендної плати - 8%, коефіцієнту складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнт індексації: 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1.1, всього 1582857,61грн.
Вважаючи права територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради порушеними, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 загальною площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові за період з 09.07.2020 по 28.02.2022 в сумі 1582857,61грн.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ТОВ "Кантарел" посилається на те, що позивачем не було доведено фактичного користування відповідачем земельною ділянкою, а наданий до матеріалів справи Акт обстеження земельної ділянки б/н від 05.09.2023 не підтверджує фактичного користування ТОВ "Кантарел" земельною ділянкою; з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, розміщені на спірній земельній ділянці, відповідач вчиняв дії, направлені на дотримання процедури оформлення документів, що передують підписанню договору оренди землі; позивачем не наведено достатніх обґрунтувань щодо здійснення розрахунку розміру безпідставно збережених відповідачем коштів у вигляді орендної плати; відповідачем також заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності за вимогами про стягнення грошових коштів. 
Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Харківської області 02.05.2024 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/5206/23, яким у задоволенні позову відмовлено повністю з підстав, зазначених раніше.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з вищенаведеним висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, враховуючи наступне.
Предметом позову у цій справі є вимоги Харківської міської ради про стягнення з ТОВ "Кантарел" безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди.
Підставою позову є користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів та без здійснення плати за таке користування.
Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
За змістом ст. 206 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).
За змістом ст.ст. 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі".
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Земельний кодекс України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.
Таким чином, положення глави 15, ст.ст. 120, 125 ЗК України, ст. 1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17.
Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України.
Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17.
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060, загальною площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові розташовані нежитлові приміщення (1-го поверху № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 в літ. "А-2", загальною площею 55, 2 кв. м та нежитлові приміщення 2-го поверху № 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19 в літ. "А-2", загальною площею 71,7 кв.м.; 1-го поверху № 9, 10, 11 в літ. "А-2", загальною площею 16,2 кв. м.; №4 в літ. "Б-1" загальною площею 163,6 кв. м., №№ 1, 2, 3 в літ. "Б-1" загальною площею 109,9 кв. м., №№ 1, 2, 3, 4, 5 в літ. "Г-1" загальною площею 36,9 кв. м., №6 в літ. "Г-1" загальною площею 15,1 кв. м., № 2 в літ. "В-1" загальною площею 57,3 кв. м., № 1 в літ. "В-1" загальною площею 34,5 кв. м.), право власності на які з 12.12.2018 та 17.12.2018 зареєстровано за відповідачем - ТОВ "Кантарел".
Судом також з`ясовано, що вжитими заходами самоврядного контролю та проведеним на місцевості обстеженням земельної ділянки, оформленого Актом обстеження від 05.09.2023, на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові встановлено розміщення вищевказаних об`єктів нерухомого майна, належних відповідачеві на праві власності.
У свою чергу, ТОВ "Кантарел" платником за земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060, загальною площею 0,2533 га у 2019 - 2022 роках не значиться, що підтверджується листом ГУ ДПС у Харківській області від 25.07.2023 №13168/5/20-40-04-02-12.
Оскільки відповідач не є власником спірної земельної ділянки, тому єдиною формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача є орендна плата.
Згідно положень глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.
За змістом ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.
З дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати і саме у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20.
За змістом ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. 
Як вже зазначалося, відповідач є власником розміщеного на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 нерухомого майна, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Доказів на підтвердження наявності на вказаній земельній ділянці будь-якого іншого нерухомого майна або ж інших власників частини об`єктів нерухомості, які належать ТОВ "Кантарел", у справі відсутні та у державних реєстрах таких відомостей немає.
В свою чергу, матеріали справи не містять доказів належного оформлення власником будівель (відповідачем) права користування земельною ділянкою, зокрема укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою, як власником відповідного нерухомого майна щодо право власності якого відсутній спір про право, та державної реєстрації права користування (оренди) сформованою земельною ділянкою.
За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`зань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Апеляційний господарський суд зауважує, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України та ст 377 ЦК України, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.
Отже відповідно до зазначених правових норм, власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована.
При цьому об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Кантарел" набувши у власність вищевказане нерухоме майно, не оформило документально за собою право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060, загальною площею 0,2533, на якій знаходиться нежитлові будівлі літ. "А-2", "Б-1", "Г-1", "В-1" по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові .
Дослідивши наявний в матеріалах справи витяг з Державного земельного кадастру від 09.07.2020 №НВ-3511468952020 судом з`ясовано, що видом використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 визначено для реконструкції нежитлових будівель літ. "А-2", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Г-1" під офісні будівлі, а цільовим призначенням є будівництво та обслуговування цього нерухомого майна, яке, в свою чергу, перебуває у власності ТОВ "Кантарел".
Згідно ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.ч. 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.
Із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.10.2020 №6029, вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 6310136600:11:001:0060 складає 11972036,00грн (у спірний період не змінювалася) та коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки у значенні Кф: 2,50, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки К(і): - 1,0.
Як також встановлено із витягу з Державного земельного кадастру від 09.07.2020 №НВ-3511468952020, державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 0,2533 га, яка знаходиться по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові проведено 09.07.2020, присвоєно кадастровий номер 6310136600:11:001:0060, у зв`язку із чим така земельна ділянка вважається сформованою як об`єкт цивільних прав.
Наведене свідчить про те, що спірна земельна ділянка, на якій розміщені об`єкти нерухомого майна відповідача, є сформованою, а ТОВ "Кантарел" не було надано до суду належних та допустимих доказів у розумінні вимог Земельного кодексу України на підтвердження використання іншої площі земельної ділянки.
Разом з цим, ТОВ "Кантарел" документально не оформило користування вищевказаної земельної ділянки у період з 09.07.2020 по 28.02.2022, тобто у заявлений позивачем період, та не уклало з Харківською міською радою відповідний договорі оренди земельної ділянки.
При цьому, факт наявності права комунальної власності на земельну ділянку у територіальної громади м. Харкова на момент її державної реєстрації сторонами не заперечується, а тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 75 ГПК України не підлягає доказуванню.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що позивачем не було доведено того, що у спінрий період з 09.07.2020 по 28.02.2022 відповідач фактично користувався земельною ділянкою під зазначеними нежитловими приміщеннями.
Однак, колегія суддів апеляційної не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне. 
Судова колегія зазначає, що земельна ділянка з кадастровими номерами 6310136600:11:001:0060 площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові  сформована як об`єкт цивільних прав 09.07.2020 саме за заявою та проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробленим на замовлення відповідача, відповідно до вимог ст. 122 - 123 Земельного кодексу України.
При цьому, як вже зазначалося, на земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі літ. "А-2", "Б-1", "В-1", "Г-1", право власності на які зареєстровано за ТОВ "Кантарел" з 12.12.2018 та 17.12.2018.
Вид використання земельної ділянки: для реконструкції вищевказанх нежитлових будівель під офісні будівлі, а цільовим призначенням є будівництво та обслуговування цього нерухомого майна.
Тобто, сформована за проектом землеустрою на замовлення відповідача земельна ділянка в цілому (площею 0,2533 га) була виділена саме для будівництва та експлуатації ТОВ "Кантарел" об`єктів нерухомого майна, право власності на які зареєстровано за відповідачем.  
Водночас, як вже було зазначено, нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18).
Власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20).
Будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки та навпаки (аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20).
Апеляційний господарський суд приймає до уваги, що у справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту припинення користування ТОВ "Кантарел" нерухомим майно та земельною ділянкою з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 у заявлений позивачем період, за який Харківська міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати.
Будь-які належні та допустимі докази, з яких можливо було б встановити фактичне припинення користування відповідачем спірною земельною ділянкою, у матеріалах справи відсутні. 
При цьому, оскільки зазначена земельна ділянка була виділена в натурі саме для будівництва та обслуговування нерухомого майна відповідача, тобто не могла бути використовуватися для будь-яких інших цілей, судова колегія не може вважати, що Хрківська міська рада мала можливість передавати цю земельну ділянку в користування (оренду) будь-яким іншим орендарям та отримувати орендну плату.
Виходячи з вищенаведено, судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що діючим законодавством України закріплено принцип цілісності земельної ділянки із будівлею, яка на ній розташована, що означає неможливість користування відповідним нерухомим майном без користування земельною ділянкою, яка знаходиться під таким майном.
Зважаючи на те, що ТОВ "Кантарел" є власником нежитлових будівель літ. "А-2", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Г-1", які знаходяться на земельній ділянці по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові, зазначена обставина свідчить про безпосереднє використання відповідачем земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 під вказаними будівлями, яка (земельна ділянка) була виділена Харківською міською радою саме для будівництва та обслуговування відповідачем відповідного нерухомого майна.
Крім того, факт використання земельної ділянки кадастровий номер 6310136600:11:001:0060 без оформленого права власності/користування та без державної реєстрації цих прав, підтверджується Актом обстеження земельної ділянки, складеного Департаментом земельних відносин Харківської міської ради від 05.09.2023, який, за оцінкою апеляційного суду, є належним та допустимим доказом на підтвердження вищевказаних обставин.
Що стосується висновків місцевого суду про неналежність та недопустимість як доказу по справі Акту обстеження земельної ділянки від 05.09.2023 з тих підстав, що він містить недостовірну інформацію, а саме: відсутні відомості щодо охоронних зон транспорту та енергосистеми, а також 5-ти об`єктів соціально-культурного призначення, належність та фактичне використання яких під час обстеження не встановлювалося, то колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що цей акт жодним чином не суперечить та не спростовує фактичних обставин, встановлених судом, а лише додатково підтверджує те, що на час обстеження на земельна ділянка з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові використовувалась відповідачем для експлуатації та обслуговування нерухомого майна - нежитлових будівель літ. "А-2", "Б-1", "В-1", "Г-1", які належать ТОВ "Кантарел" на праві власності в цілому. При цьому будь-яких інших об`єктів нерухомого майна під час обсеження земельної ділянки встановлено не було.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що розрахунок розміру орендної плати у даному випадку позивачем зроблено не на підставі Акту обстеження від 05.09.2023, а на підставі належних та допустимих доказів - витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.10.2020 №6029 та витягу з Державного земельного кадастру від 09.07.2020 №НВ-3511468952020, які містять коефіцієнт земельної ділянки кадастровий номер 6310136600:11:001:0060, її площу та нормативну грошову оцінку, що є вихідними даними для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення.
Відносно посилання місцевого господарського суду на те, що Акт обстеження земельної ділянки від 05.09.2023 не містить інформації про наявність на земельній ділянці охоронних зон,  тобто розмір безпідставно збережених коштів був визначений позивачем без урахування частини земельної ділянки, де мітиться охоронні зони, яка не може використовуватись з огляду на обмеження встановлені Законом, колегія суддів зазначає таке.  
Як вбачається з наданого позивачем до матеріалів витягу з Державного земельного кадастру від 09.07.2020 №НВ-3511468952020, останній містить відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, а саме:
- охоронна зона навколо (вздовж) об`єкту транспорту, площею 0,0049га, строк дії - безстроково;
- охоронна зона навколо (вздовж) об`єкту енергетичної системи, площею 0,0047га, строк дії - безстроково;
- охоронна зона навколо (вздовж) об`єкту енергетичної системи, площею 0,0173га, строк дії - безстроково;
- охоронна зона навколо (вздовж) об`єкту енергетичної системи, площею 0,0041га, строк дії - безстроково.
Колегія судів наголошує, що предметом даного позову є безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою територіальної громади Харківської міської ради площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові  без правовстановлюючих документів за період з 09.07.2020 по 28.02.2022, що призвело до недоотримання орендної плати в місцевим бюджетом.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позовні вимоги Харківської міської ради жодним чином не стосуються спору щодо площі фактичного використання відповідачем земельної ділянки, оскільки розрахунок заборгованості проведено виключно щодо сформованої земельної ділянки, на якій наявне нерухоме майно відповідача та вказана земельна ділянка в цілому була виділена (сформована) саме для реконструкції та обслуговування цього нерухомого майна відповідачем.
Верховний Суд у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/519/20, зокрема, у п. 6.25, зазначив наступне: "У справі, яка розглядається, суди установили, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру №НВ-0003971252019 від 28.10.2019, земельній ділянці комунальної форми власності площею 39338 кв.м по вул. Виконкомівській, 32 в м. Харкові присвоєно кадастровий номер 6310137900:09:002:0009 та відомості про неї зареєстровано у Державному земельному кадастрі 10.09.2013. Отже, спір у цій справі стосується сформованої земельної ділянки, а тому сумнівів щодо її розміру Суд не має".
У даній справі судом встановлено, що відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.10.2020 №6029, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060  у 2020 - 2021  роках становила 11972036,00грн та у подальшому не змінювалась. За 2022 рік нормативна грошова оцінка була визначена Харківською міською радою в сумі 1000862,21грн з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель у 2022 році, який становив 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення).
Також колегія суддів враховує, що при складанні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "Кантарел" для реконструкції нежитлових будівель літ. "А-2", "Б-1", "В-1", "Г-1" під офісні будівлі землевпорядною організацією (ПП "АРТ`ЛАММА") було враховано, що через земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Чкалова, 2-Б у Київському районі м. Харкова, площею 0,2533 га, проходять межі охоронних зон: навколо (вздовж) обєкта транспорту (каналізація), код 01.03, площею 0,0049 га; навколо (вздовж) обєкта енергетичної системи, код 01.05, площею 0,0261 га, що підтверджується планом меж зон дії обмежень. 
Таким чином, вказані відомості про те, що частину земельної ділянки займають землі з обмеженнями у використанні, були враховані уповноважним на те державним органом - відповідним підрозділом Держгеокадастру при формуванні спірної земельної ділянки (у т.ч. при визначенні її площі, вартості, коефіцієнтів на місцезнаходження та функціонального призначення, нормативної грошової оцінки), вони не визнані нечинними, неправильними тощо.
Тобто, наданий позивачем витяг про нормативну грошову оцінку є належним підтвердженням законодавчо обґрунтованої ціни земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 відповідно до норм Закону України "Про оцінку земель", а тому такий документ міг використовуватися позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.
З урахуванням наведеного, оскільки спір у даній справі стосується користування вже сформованою земельною ділянкою, при цьому, відповідач не надав суду доказів формування за адресою місцезнаходження його нерухомого майна іншої, меншої за площею ділянки для експлуатації та обслуговування зазначеного майна, а також жодним чинном не довів суду неможливість користування земельною ділянкою в цілому, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що позивачем правильно визначена площа земельної ділянки, яку використовував відповідач без достатньої правової підстави.
Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Кантарел" в заявлений позивачем період з 09.07.2020 по 28.02.2022 використовувало земельну ділянку кадастровий номер 6310136600:11:001:0060 загальною площею площею 0,2533 га без укладення договору оренди землі та не сплачуючи орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі.
Доводи відповідача щодо невикористання ним земельної ділянки спростовуються доказами, наданими самим відповідачем. Як вбачається з долучених до відзиву на позов документів, 27.01.2022  ТОВ "Кантарел" зверталося до Центру надання адміністративних послуг м. Харкова з пакетом документів щодо надання земельної ділянки у власність або користування для експлуатації та обслуговування нерухомого майна. Зокрема, із опису наданих документів  вбачається, що відповідач здійснював дії з метою отримання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення орієнтовною площею 0,2533 га  по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові для будівництва на обслуговування будівель. Розробка проекту відведення здійснювалася відповідачем саме щодо зміни цільового призначення та відведення  земельної ділянки площею 0,2533 га  по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові саме для реконструкції нежитлових будівель літ. "А-2", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Г-1".
Тобто, заперечуючи проти використання земельної ділянки у вказаних позивачем розмірах, відповідач не надав до суду доказів свого звернення до Харківської міської ради із заявою щодо відведення земельної ділянки в меншому розмірі, а навпаки відповідач мав намір оформити фактичне користування земельною ділянкою на всю площу земельної ділянки 0,2533 га.  
Судова колегія звертає увагу, що після розроблення проекту землеустрою (формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав) відповідач, як власник нерухомого майна використовував всю площу земельної ділянки 0,2533 га  по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові.
Доводи апелянта про те, що ТОВ "Кантарел" вживало всі необхідні заходи, спрямовані на укладення договору оренди землі, а його укладання залежало від волі та дій Харківської міської ради, колегія суддів апеляційної інстанції відхиляє, оскільки зазначені вище обставини не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою.
Що стосується розрахунку позивача за користування земельною ділянкою, колегія суддів зазначає наступне.
Як вже зазначалося раніше, відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, враховуючи відсутність законодавчо визначених випадків безоплатного користування землею, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Частиною 2 ст. 152 ЗК України унормовано, що власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків. 
У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Закон України "Про оцінку земель" визначає, що грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення поділяється на два типи: нормативну та експертну. 
Експертна оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки. Цей вид грошової оцінки використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них. За результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається експертний звіт.
Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 ст. 288 ПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 по справі №920/739/17.
Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель визначається Порядком №489, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 (далі - Порядок №489) (зі змінами та доповненнями). 
Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається за формулою: Цн = (В * Нп) : Нк * Кф * Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6%); Нк - норма капіталізації (3%); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до ст. 289 ПК України (п. 3 розділу ІІ Порядку № 489). 
Крім того, зазначений Порядок передбачає можливість розрахунку середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель населеного пункту, вартість одного квадратного метра земель населених пунктів за економіко-планувальними зонами, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання, які визначаються за іншими формулами та не пов`язані з нормативною грошовою оцінкою, яка застосовується для визначення розміру орендних платежів (п.п. 7, 9, 10 Порядку № 489).
Грошова оцінка загальної площі земельної ділянки визначається шляхом множення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра зазначеної ділянки на її загальну площу.
Відповідно до п. 1 розділу III Порядку №489 за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. 
Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок № 1051), про що зазначено в п. 2 розділу III Порядку № 489.
Пунктом 162 Порядку №1051 визначено відомості, які можуть надаватися державними кадастровими реєстраторами у такій формі: 1) витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; 2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41; 3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); 4) копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру. Витяги, довідки, викопіювання та копії документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру, в паперовій та електронній формі відповідно до Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" мають однакову юридичну силу.
Згідно з п. 286.2 ст. 286 та пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки; платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку; при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Отже, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.
Наведене свідчить про те, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної або комунальної власності можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлену компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до ст.ст. 98 - 103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору у справі.
Відповідні висновки також викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.10.2020 №6029 земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 площею 0,2533 га,  нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 11972036,00грн та у 2020 - 2022 роках не змінювалася.
Судова колегія вважає за необхідне відмітити, що у разі укладення відповідно до положень чинного законодавства договору оренди сторони в ньому погодили б істотні умови, в т.ч. і розмір орендної плати. Натомість при зверненні з вимогами за бездоговірне користування земельною ділянкою міська рада в одноособовому порядку здійснює розрахунок та визначає розмір плати за користування ділянкою.
У відповідності до розрахунку суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства (а.с. 27-29, т.1):
- за період з 09.07.2020 по 31.12.2020 нормативна грошова оцінка: 11972036,00грн, ставка річної орендної плати - 8%, коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнт розміру земельної ділянки - 1, розмір орендної плати на місяць - 79813,57грн, розмір орендної плати за рік - 957762,88грн, розмір орендної плати за 5 місяців та 23 дні - 458284,37грн;
- за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 нормативна грошова оцінка: 11972036,00грн, ставка річної орендної плати - 8%, коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнт розміру земельної ділянки - 1, розмір орендної плати на місяць - 79813,57грн, розмір орендної плати за рік - 957762,88грн;
- за період з 01.01.2022 по 28.02.2022: нормативна грошова оцінка - 13169240,00грн, ставка річної орендної плати - 8%, коефіцієнт складних інженерно-геологічних умов - 1, коефіцієнт розміру земельної ділянки - 0,95, розмір орендної плати на місяць - 83405,18грн, розмір орендної плати за рік - 1000862,21грн, розмір орендної плати за 2 місяці - 166810,36грн.
За змістом ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26, ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно з приписами ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що Харківська міська рада наділена повноваженнями на вирішення питань у галузі земельних відносин, які віднесені Конституцією України та іншими законами до її відання, зокрема, встановити порядок добровільного відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної форми власності на території м. Харкова.
Рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08 затверджене Положення про порядок визначених розміру орендної плати, плати суперфіцій, земельний сервітут при паданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові (надалі - Положення №41/08). 
Для виконання покладених на Департамент територіального контролю Харківської міської ради функцій і завдань Департамент розраховує розмір збитків, заподіяних територіальній громаді міста Харкова порушенням вимог земельного законодавства, у випадках, визначених ЗК України; розмір коштів, які підлягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті набуття, зберігання майна (земельних ділянок) територіальної громади м. Харкова без достатніх правових підстав (у розмірі орендної плати за землю): плату за землю як податок (у формі орендної плати або земельного податку); розрахунковим методом 13 застосуванням програмних комплексів нормативної грошової оцінки земель міста Харкова дані про нормативна грошову оцінку окремої земельної ділянки (п.3.1.9. Положення №41/08).
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку розмір безпідставно збережених коштів відповідача у заявлений період з 09.07.2020 по 28.0.2022 було розраховано Харківською міською радою як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у вигляді орендної плати за землю, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою органом місцевого самоврядування.
У пункті 6 Наказу Мінагрополітики від 25.11.2016 № 489 "Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів" наведені значення коефіцієнтів, які застосовуються при визначенні розміру нормативної грошової оцінки міст чи іншої земельної ділянки та встановлено, що: Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони); Kм3 - коефіцієнт, який характеризує локальні фактори, місцеположення земельної ділянки за територіально-планувальними, інженерно-геологічними, історико-культурними, природно-ландшафтними, умовами та рівнем облаштування території. 
Що стосується використання Харківською міською радою під час розрахунку безпідставно збережених коштів орендної ставки у вигляді 8% від розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, то колегія суддів вважає, що зазначена ставка орендної плати відповідає п.п. 2.6, 4.1. Положення №41/08 від 27.02.2008 (із змінами), згідно яких розмір поточної базової ставки орендної плати становить 8%.
Так, відповідно до п. 2.6 Положення №41/08 (в редакції до 31.12.2021), розмір поточної базової ставки орендної плати становить 0,08, тобто 8%.
Відповідно до п. 4.1 Положення №41/08 (в редакції, яка діє з 01.01.2022) для іншого використання земельної ділянки встановлена річна орендна плата на рівні 8% від нормативної грошової оцінки.
Пунктом 2.4. Положення №41/08 (в редакції, яка діяла до 31.12.2021) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).
Аналогічні приписи щодо застосування коефіцієнтів складних інженерно- геологічних умов містить п.2.4 Положення №41/08 (в редакції, яка діє з 01.01.2022).
Оскільки користувачем не надано документів на підтвердження особливих умов використовуваної земельної ділянки, у розрахунках застосоване базове значення 1.
Пунктом 2.6 наведеного Положення встановлено, що орендна плата за земельну ділянку розраховується в залежності від терміну оренди застосуванням наступних відсотків від розрахункового розміру орендної плати: 1-10 років 100%, 11-15 років 90%, 16-20 років 80%, 21 -25 років 70%, 26- 50 років 60%. 
Застосована вихідна ставка у розмірі 0.08 * 100% = 8%, тобто підлягає застосування вихідна ставка оренди із значенням 100%, помножена на базову ставку річної орендної плати, яка відповідає вимогам п. 2.5. Положення. 
Положення Харківської міської ради про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові є загальнодоступними та розміщені на офіційному сайті Харківської міської ради.
Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру від 09.07.2020 №НВ-3511468952020 видом використання земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові є: реконструкція нежитлових будівель літ. "А-2", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Г-1"   під офісні будівлі.
У даному випадку договір оренди землі на земельну ділянку з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові за період з 09.07.2020 по 28.02.2022  не укладався (не перевищує 10 років), внаслідок чого позивачем застосована вихідна ставка у розмірі 100%.
За розрахунком, який здійснено позивачем з урахуванням вищенаведених нормативно-правових актів та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 27.10.2020 №6029 щодо земельної ділянки площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові, виданого Відділом у м. Харкові Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області, відповідач - ТОВ "Кантарел" у період з 09.07.2020 по 28.02.2022 зберіг кошти за використання земельною ділянкою комунальної форми власності у розмірі орендної плати в сумі 1582857,61грн.
Враховуючи, що заявлений до стягнення період складає 1 рік 8 місяців, тому позивачем обґрунтовано застосовано у розрахунку 100% відсотку орендної плати.
Отже, перевіривши здійснений позивачем розрахунок виходячи зі ставки орендної плати у розмірі 8,0% від нормативної грошової оцінки, судова колегія апеляційного зазначає, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає положенням діючого земельного законодавства, актам органу місцевого самоврядування та вихідним даним, які потрібні для розрахунку суми безпідставно збережених коштів.
Також колегія суддів зауважує, що ТОВ "Кантарел" не наведено жодних обґрунтованих доводів або заперечень стосовно помилковості проведеного Харківською міською радою розрахунку безпідставно збережених коштів.
Крім того, відповідачем в ході розгляду справи не було надано жодних доказів, які би свідчили про сплату останнім в спірний період плати за землю у вигляді орендної плати або земельного податку.  
Апеляційним господарським судом встановлено, що надані позивачем розрахунки розміру орендної плати спірної земельної ділянки, що були здійснені на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки від 27.10.2020 №6029 із застосуванням ставки річної орендної плати  в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки, відповідають вимогам Положення №41/08 від 27.02.2008 (зі змінами), а отже такі розрахунки є правильними. А тому, розмір орендної плати, яку ТОВ "Кантарел" повинно було сплачувати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 площею 0,2533 га по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові за період з 09.07.2020 по 28.02.2022 становить 1582857,61грн.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що позивачем не було підтверджено правомірність застосування процентної ставки та не надано обґрунтованого розрахунку безпідставного збережених коштів. 
За таких обставин, судова колегія дішла висновку, що внаслідок використання земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не здійснюючи плату за землю в період з 09.07.2020 по 28.02.2022 ТОВ "Кантарел" за рахунок Харківської міської ради отримало дохід (безпідставно набуте майно) у вигляді грошових коштів у сумі 1582857,61грн.
Отже, спірні правовідносини повинні регулюватися нормами ст. 1212 ЦК України, зі змісту яких вбачається, що вони підлягають застосування, у тому числі, у відносинах, які не містять ознак делікту.
Зокрема, ч. 2 ст. 1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб або наслідком події. Тобто, дана норма поширює свою дію і на випадки набуття (збереження) майна в результаті правомірних дій.
З аналізу змісту норм ст. 1212 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи. 
Водночас, з долучених до матеріалів справи доказів вбачається наявність усіх трьох ознак кондикційного зобов`язання, а саме:
1) відповідач зберіг (заощадив) у себе майно - кошти у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельної ділянки по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові; зокрема, відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем у володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті цього відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати позивачу за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати.
2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні, зважаючи на те, що: передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно зі ст. 206 ЗК України, пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має сплачуватися на користь позивача, на підставі відповідного договору оренди земельної ділянки; однак, у даному випаду правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні, як і відсутні правові підстави для не нарахування та несплати орендної плати за землю.
3) відповідач зберіг таке майно (грошові кошти) саме за рахунок позивача, оскільки власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м. Харкова в особі позивача; при цьому, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у ТОВ "Кантарел" за рахунок їх неодержання Харківською міською радою.
Викладені вище обставини свідчать про наявність у спірних правовідносинах усіх трьох умов виникнення зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання).
Отже, за період з 09.07.2020 по 28.02.2022 розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з боку відповідача становить 1582857,61грн, виходячи з розміру орендної плати за землю.
Колегія суддів зауважує, що незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати останнім за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною, в тому числі, в практиці визначення Європейського суду з прав людини.
Очевидно, що такий стан речей не відповідає загальним засадам справедливості, добросовісності, розумності, закріпленим п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України.
За допомогою норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідачів у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.   
Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги, що ТОВ "Кантарел" є власником нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці комунальної форми власності по вул. Чкалова, 2-Б у м. Харкові, та фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 6310136600:11:001:0060 площею 0,2533 га, який не оформив право користування земельної ділянки комунальної форми власності у встановленому законом порядку, а також враховуючи, що внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки у спірний період з 09.07.2020 по 28.02.2022 без укладення договору оренди землі територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у розмірі недоотриманої орендної плати, що має наслідком порушення охоронюваних законом прав та інтересів позивача щодо неодержаного майна у розмірі орендної плати за землю, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь Харківської міської ради коштів у розмірі 1582857,61грн.
Що стосується заяви відповідача про застосування наслідків сплину строків позовної давності, то колегія суду зауважує наступне.
Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, строки, встановлені низкою статей цього Кодексу (зокрема, позовна давність), продовжуються на строк дії карантину. Ця норма була включена до ЦК Законом № 540-IX від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020.
Крім того, згідно з п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції Закону України від 15.03.2022 № 2120-ІХ, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану, строки, визначені ст.ст. 257 - 259 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
З урахуванням вказаних положень, колегія суддів зазначає, що станом на момент звернення Харківської міської ради з позовом у цій справі №922/5206/23 трирічна позовна давність за вимогами вимогами за період з 09.07.2020 до 28.02.2022 не сплинула.
Підсумовуючи викладене, та враховуючи, що місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та не надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Харківської міської ради слід задовольнити, рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 у справі №922/5206/23 - скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; стягнути з ТОВ "Кантарел" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 1582857,61грн.
З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до ч. 1 ст.129 ГПК України, витрати позивача зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 у справі №922/5206/23 задовольнити.
Рішення Господарського суду Харківської області від 02.05.2024 у справі №922/5206/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантарел" (61064, м. Харків, бульвар Профспілковий, буд. 64, кв. 29; код ЄДРПОУ 42154076) на користь  Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7; код ЄДРПОУ 04059243) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 1582857,61грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантарел" (61064, м. Харків, бульвар Профспілковий, буд. 64, кв. 29; код ЄДРПОУ 42154076) на користь  Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7; код ЄДРПОУ 04059243) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 23742,86грн і витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 35614,30грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 16.09.2024.

Головуючий  суддя                                                           Н.О. Мартюхіна

Суддя                                                                                   Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                   В.В. Лакіза