ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5718/24 Справа № 203/112/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С.В Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       30 липня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та франшизи, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демарчук Наталя Олександрівна ,
на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровськавід 02 квітня 2024 року, -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
09 січня 2023 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та франшизи.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 серпня 2022 року у м. Дніпро по вул. Січеславська Набережна 16 сталася ДТП за участю транспортного засобу «Mitsubishi ASX», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Свою вину у вчиненні ДТП відповідач ОСОБА_2 визнав, і оскільки, цивільна відповідальність відповідача за шкоду спричинену ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР/207577679, ними, за взаємною згодою, було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 23 серпня 2022 року, в якому були зазначені обставини ДТП, складена схема ДТП. З метою визначення розміру заподіяного збитку позивач звернувся до судового експерта ОСОБА_3 . За результатами вказаного звернення експертом було складено висновок (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) № 1109/22 від 08 вересня 2022 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин КТЗ «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 102 850,60 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, без фізичного зносу замінюваних складових частин, складає 194 325,26 грн. Страховик (ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») за результатами розгляду заяви позивача про страхове відшкодування прийняв рішення про здійснення страхової виплати за вирахуванням франшизи за полісом (2 600,00 грн.) у розмірі 67 671,75 грн. на рахунок суб`єкта господарювання, що здійснював роботи з відновлювального ремонту автомобіля. Однак, фактичні витрати позивача на відновлювальні робити пошкодженого транспортного засобу «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_2 , склали 107 542,25 грн., що підтверджується актом виконаних робіт та квитанціями про сплату послуг із ремонту автомобіля. Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням, а також оскільки страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню франшиза за полісом в розмірі 2 600 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду у розмірі 39 870,50 грн., франшизу за полісом у розмірі 2 600 грн. та судові витрати по справі. (а.с.1-6)

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровськавід 02 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та франшизи – задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП – НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП – НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) франшизу в розмірі 2 600 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 60 грн. 75 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн., а разом: 4 160 (чотири тисячі сто шістдесят) гривень 75 копійок.
В решті позову – відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демарчук Н. О., посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині відмови у стягненні майнової шкоди в розмірі 39870,50 грн., зменшенні витрат на правничу допомогу та просить ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в цій частині в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції допустив помилку щодо відповідальності Страховика, яка обмежується 50 000,00 грн., оскільки було складено Європротокол, не врахував висновки Верховного суду щодо права Потерпілої особи на відшкодування фактичних витрат на відновлення автомобіля, безпідставно взяв до уваги докази, що подані з порушенням процесуальних строків. 
Належних доказів на спростування позовних вимог Відповідачем не надано.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
18.06.2024 року до Дніпровського апеляційного суду від представника  ОСОБА_2  - адвоката Растворова В.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд, відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України  апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову  складає 42 470,50 гривень, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

23 серпня 2022 року у м. Дніпро по вул. Січеславська Набережна 16 сталася ДТП за участю транспортного засобу «Mitsubishi ASX», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. (а.с.13)
На місці події, у відповідності до примітки ст.124 КУпАП, 23 серпня 2022 року учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому відповідач ОСОБА_2 зазначив, що ДТП сталося з його вини. (а.с.13)
На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність винної особи на момент настання ДТП була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ ЕР.207577679, виданого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», дійсного на дату ДТП (страхова сума за шкоду, заподіяну майну, -130 000 грн., франшиза за полісом - 2 600,00 грн.). (а.с.14)
З метою визначення розміру заподіяного збитку позивач звернувся до судового експерта ОСОБА_3 .
За результатами вказаного звернення експертом було складено висновок (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) № 1109/22 від 08 вересня 2022 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин КТЗ «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 102 850,60 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, без фізичного зносу замінюваних складових частин, складає 194 325,26 грн. (а.с.18-50)
Страховик (ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») за результатами розгляду заяви позивача про страхове відшкодування (а.с.9) прийняв рішення про здійснення страхової виплати за вирахуванням франшизи за полісом (2 600,00 грн.) у розмірі 67 671,75 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_4 , що здійснював роботи з відновлювального ремонту автомобіля позивача. (а.с.15)
Однак, фактичні витрати позивача на відновлювальні робити пошкодженого транспортного засобу «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_2 , склали 107 542,25 грн., що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт № 26 від 31.10.2022 та платіжною інструкцією від 12 вересня 2022 року про сплату позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_4 грошових коштів за ремонт автомобіля у розмірі 39 870,50 грн. (а.с.а.с.16, 17)
Щодо вимоги про стягнення майнової шкоди суд першої інстанції виходив з наступного.
Відповідно до платіжної інструкції від 26 вересня 2022 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ФОП ОСОБА_4 було здійснено платіж у розмірі 67 671,75 грн., з призначенням платежу: Страхове відшкодування ( ОСОБА_1 ) за авторемонтні роботи на підставі рах. №035 від 12.09.22 по полісу № ЕР.207577679 від 04.01.22.
Водночас, відповідно до висновку (товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ) № 1109/22 від 08 вересня 2022 року вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу замінюваних складових частин КТЗ «Nissan Tiida», д.н.з. НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 102 850,60 грн., а згідно акту прийому-передачі виконаних робіт № 26 від 31.10.2022, складеного ФОП ОСОБА_4 на замовлення представника позивача, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 107 542,25 грн.
Позивач аргументує свої позовні вимоги необхідністю стягнення з відповідача додаткової суми у розмірі 39 870,50 грн. з розрахунку 107 542,25 грн. (сума, зазначена в акті виконаних робіт з ремонту транспортного засобу позивача) – 67 671,75 грн. (страхове відшкодування сплачене страховиком).
Позивачем та його представником не надано доказів, які підтверджують непогодження позивача з сумою страхової виплати. На дату отримання страхової виплати, у позивача не виникло будь-яких заперечень стосовно суми такої виплати, а отже сума страхової виплати між позивачем та страховиком вважається узгодженою.
Відповідно до страхового полісу № ЕР.207577679, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 130 000 грн. Розмір фактичної шкоди, завданої транспортному засобу позивача за його міркуваннями складає – 107 542, 25 грн. Вказана сума є меншою, ніж сума ліміту за страховим полісом.
З огляду на вищезазначене, враховуючи, що сума завданої позивачу майнової шкоди є меншою, ніж сума ліміту за страховим полісом відповідача, суд першої інстанції вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення майнової шкоди в розмірі 39 870,50 грн. є необґрунтованими, безпідставними та таким, що не підлягають задоволенню.
Крім того, суд враховує, що позивачем було проведено товарознавчу експертизу по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, для участі в якої не запрошувався відповідач. В подальшому, позивачем було відремонтовано пошкоджений транспортний засіб, що зробило неможливим проведення експертизи в ході судового розгляду. Таким чином, своїми діями позивач зробив неможливим реалізацію відповідачем його прав ні в досудовому порядку, ні під час судового розгляду.
Щодо вимоги про стягнення франшизи суд першої інстанції виходив з наступного.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно ч.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню франшиза за полісом ЕР. 207577679 у розмірі 2 600 грн.
Окрім цього, на понесення позивачем витрат на правову допомогу суду було надано: договір про надання правової допомоги № б/н від 17 листопада 2022 року, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги № б/н від 17 листопада 2022 року, акт передачі-приймання виконаних робіт № 1 від 18 листопада 2022 року, квитанцію про сплату за надані послуги за договором коштів в сумі 6 000 грн. (а.с.а.с.58-60, 61, 62, 63)
В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи часткове задоволення позивних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовної заяви в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених позовних вимог, понесених витрат на правову допомогу в розмірі 1 500 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно зі ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Пунктами 2, 3 частини першої статті 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.
Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. (стаття 990 ЦК України).
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Отже, доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів, які підтверджують непогодження позивача з сумою страхової виплати. 
На дату отримання страхової виплати, у позивача не виникло будь-яких заперечень стосовно суми такої виплати, а отже сума страхової виплати між позивачем та страховиком вважається узгодженою.
Окрім цього, не має правових підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн., оскільки доводи апеляційної скарги представника позивача в цій частині фактично зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин. 
Так, суд першої інстанції, визначаючи розмір правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, врахував вимоги статей 137, 141 ЦПК України, а також виходив з критерію реальності наданих адвокатських послуг, складності справи, фінансового стану обох сторін та обґрунтованості таких витрат. А тому апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права. 
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Демарчук Наталя Олександрівна залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровськавід 02 квітня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.        

       Судді: