ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 р. 	Справа № 440/693/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 19.02.24 по справі № 440/693/24
за позовом                       ОСОБА_1  
до                      Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                              
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26 вересня 2023 року №163750025290;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 1 місяць 12 днів пільгового стажу за списком №1 за період з 01 квітня 1991 року до 12 травня 1991 року та 7 років 9 місяців 13 днів пільгового стажу за списком № 2 за період з 14 червня 1991 року до 08 лютого 2000 року у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп", згідно довідки № 68/26 від 20 червня 2014 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20 вересня 2023 року, з урахуванням висновків суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.09.2023 №163750025290 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 01.04.1991 по 12.05.1991 та з 14.06.1991 по 08.02.2000, зазначені у довідці ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №68/26 від 20.06.2014.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.06.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням зарахованого до пільгового стажу роботи періоду з 01.04.1991 по 12.05.1991 та з 14.06.1991 по 08.02.2000 та висновків суду, наведених у цьому судовому рішенні, та за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що на підставі наданих документів, вік позивача, на момент звернення складав 58 років, страховий стаж становить 42 роки 3 місяці 17 днів, пільговий стаж за Списком № 2 - відсутній.
Пільговий стаж за списком № 2 не зараховано згідно довідки № 68/26 від 20.06.2014 року, оскільки вона не відповідає додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Довідка видана 20.06.2014 року і підписана керуючим санацією. На сьогодні відсутня інформація у матеріалах пенсійної справи щодо підприємства. Якщо воно ліквідоване, то рекомендовано звернутися до Комісії з питань підтвердження стажу роботи при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області. Також відсутній Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 до наказів про атестацію робочих місць № 351 від 12.11.1993 року та № 284 від 28.12.1998 року.
Враховуючи зазначене, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.09.2023 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого п.п.2 п.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Отже, судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування судового рішення.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 20 вересня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
За результатами розгляду вказаної заяви відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення від 26.09.2023 року №163750025290, яким відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Мотивуючи спірне рішення відповідач зазначив, що страховий стаж роботи ОСОБА_1 становить 42 роки 3 місяці 17 днів, пільговий стаж - відсутній. Вік заявниці 58 років. До страхового стажу зараховано всі періоди. Пільговий стаж за списком №2 не зараховано згідно довідки №68/26 від 20.06.2014, оскільки вона не відповідає додатку 5 постанови КМУ від 12.08.1993 №637. Довідка видана 20.06.2014 і підписана керуючим санацією. На сьогодні відсутня інформація у матеріалах пенсійної справи щодо підприємства. Якщо воно ліквідоване, рекомендовано звернутися до Комісії з питань підтвердження стажу роботи при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області. Також відсутній Перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 до наказів про атестацію робочих місць №351 від 12.11.1993 та №284 від 28.12.1998.
Позивач не погодившись зі спірним рішенням, звернулася до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XI на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
В силу пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637.
Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є встановлення факту перебування особи на посаді та виконання нею робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, а також документальне підтвердження відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Спірним у даній справі є наявність пільгового стажу ОСОБА_1 в частині періоду роботи з 01.04.1991 по 12.05.1991, з 14.06.1991 по 08.02.2000 у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".
Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем надано копію довідки від 20.06.2014 №68/26.
Так, відповідно до довідки від 20.06.2014 №68/26, наданої ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлено, що позивач працювала повний робочий день:
- з 01.04.1991 по 12.05.1991 виконувала роботи по відкатці ламп на постах та багатопозиційному устаткуванні з парортутними насосами за професією відкатник-вакуумник в складському цеху №1 в радіотехнічному виробництві, робітник зайнятий на дільницях і роботах з застосуванням ртуті при виготовленні ртутних приладів, що передбачено списком №1, розділом 13, підрозділом 2а;
- з 14.06.1991 до 08.02.2000 виконувала роботи по виготовленню люмінофорної, оксидної суспензії, мармурової крошки, термостійкої та цоколювальної суспензії за професією заготівник хімічних напівфабрикатів в складському цеху №1 з виготовлення люмінесцентних ламп у виробництві електронної техніки та радіоапаратури, що передбачено списком №2, розділом 16, позицією 21700100а-13434, код КП-8283 1.
Підстава: Постанова КМУ від 11.03.1994 №162, атестація робочих місць нак.351 від 12.11.1993, нак.284 від 28.12.1998.
За період з 01.04.1991 по 12.05.1991 пільговий стаж становить 1 місяць 12 днів, з 14.06.1991 по 08.02.2000 пільговий стаж становить 7 років 9 місяців 13 днів.
Підстава для видачі: накази, платіжні відомості, карта Т-2.
Дана довідка скріплена печаткою ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" та підписана керуючим санацією, начальником ВК та головним бухгалтером.
Також позивачем надано:
- копію наказу ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 12.10.1993 №351 яким затверджено списки робочих місць, що підтверджує право на пільги та компенсації, передбачені законодавством;
- копію наказу ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" від 28.12.1998 №284, яким затверджено доданий Перелік робочих місць, виробництв, робіт, процесій і посад робітників, що підтверджує право на пільги і компенсації, передбачені законодавством.
Відповідно до висновку Державної експертизи умов праці від 19.08.2002 №155 провідним експертом з умов праці зроблено висновок, що експертиза на правильність застосування Списків №1 та №2, згідно яких призначаються пенсії за віком на пільгових умовах, показала, що у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" на робочих місцях та в структурних підрозділах перелічених у Переліках робочих місць, професій і посад, що є додатками до наказів 12.11.1993 №351, від 28.12.1998 №284 та від 28.11.2001 №19 застосовані правильно.
Таким чином, експертом з умов праці надано оцінку застосування Списків №1 та №2 у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".
Отже, з урахування вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що Головним управлінням ПФУ в Харківській області протиправно не враховано спірні періоди роботи позивача до її пільгового стажу.
Трудовою книжкою позивача підтверджено, що позивач працювала у період з 01.04.1991 по 08.02.2000 на ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп".
Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємства.
Періоди роботи на відповідних посадах та сам факт роботи позивача у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" не оспорювалися відповідачем.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи позивача відповідачем суду не надано; факт і періоди роботи визначаються відповідачем; довідка ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №68/26 від 20.06.2014 не визнана нечинною, не відкликана, а тому, її безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні пільгового стажу роботи.
Згідно п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (далі - Порядок №22-1), при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Таким чином, перевірка інформації, поданої для призначення пенсії належить до компетенції пенсійного фонду. 
Отже, посилання відповідача на ненадання позивачем документів щодо діяльності ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" на даний час, колегія суддів вважаає безпідставними, оскільки пенсійний орган не скористався своїм правом на затребування у ОСОБА_1 додаткових документів, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р., визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 р., стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.
Так, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;
б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам;"
Отже, у статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII для призначення пенсії за віком за Списком №2 встановлено пенсійний вік досягнення жінкою 50 років, а також, страховий стаж роботи для жінок не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.11.2021 у зразковій справі №360/3611/20 дійшла висновку, що застосуванню підлягають норми Закону №1788-XI з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, а не Закону №1058-IV.
За вказаних обставин, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах: необхідний вік та стаж роботи, має застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого статтею 8 Конституції України.
Таке застосування судом вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Отже, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №2- після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Тому посилання відповідача у спірному рішенні від 26.09.2023 на статтю 114 Закону №1058-IV, є протиправними.
Таким чином, на момент звернення до відповідача зі заявою про призначення пенсії позивач досягла необхідного віку (50 років) мала необхідний страховий стаж не менше 25 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що зарахування періоду роботи з 01.04.1991 по 12.05.1991 та з 14.06.1991 по 08.02.2000 на ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп", до пільгового стажу є варіантом правомірної поведінки, від якого відповідач безпідставно ухилився, тому це питання не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.
Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необгрунтованість прийнятого рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 26.09.2023 №163750025290 про відмову в призначення пенсії та наявність підстав для його скасування.
За таких обставин, вважає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача зобов`язання відповідача зарахувати спірний період роботи, протиправність незарахування якого встановлена судом в даному рішенні, до пільгового стажу позивача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20.06.2023 враховуючи зараховані до пільгового стажу періоди роботи.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 по справі № 440/693/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	Л.В. Мельнікова    Л.В. Курило