ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" вересня 2024 р.                                               Справа №914/900/24

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                      Желік М.Б.
суддів                                                                                          Орищин Г.В.
                                                                                                    Бонк Т.Б.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Галицької окружної прокуратури м. Львова (вх. №01-05/2229/24 від 05.08.2024)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.07.2024 (суддя Гоменюк З.П.) 
про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову
у справі №914/900/24
за позовом Першого заступника керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова, м. Львів
в інтересах держави в особі позивача Львівської міської ради, м. Львів
до відповідача Обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Український Доброволець”, м. Львів
про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації речового права та його припинення, повернення земельної ділянки

за участі представників сторін: 
від позивача: Ковела М.В.
від відповідача Галушко О.І.
представник прокуратури Максимовська С.С.

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України. 
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.07.2024 у справі №914/900/24 у задоволенні заяви Першого заступника керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова про забезпечення позову у справі №914/900/24 (вх.№2766/24 від 22.07.2024) відмовлено повністю. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.07.2024 у справі №914/900/24 та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову Галицької окружної прокуратури м. Львова задоволити у повному обсязі та вжити заходів забезпечення позову, що зазначені у ній.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2024 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
12.08.2024 на адресу суду від скаржника надійшло клопотання (вх. №01-04/5264/24) про долучення до матеріалів апеляційної скарги доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2024 відкрито апеляційне провадження; призначено розгляд справи на 04.09.2024; встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу; витребувано матеріали справи з Господарського суду Львівської області в частині розгляду заяви про забезпечення позову.
15.08.2024 представником виконавчого комітету Львівської міської ради подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд вимоги апеляційної скарги задоволити, ухвалу господарського суду Львівської області від 23.07.2024 у справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволити у повному обсязі. 
29.08.2024 представником обслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Український доброволець” подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги з огляду на відсутність правових підстав для цього. 
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.09.2024 заяву судді Галушко Н.А. від 02.09.2024 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Галицької окружної прокуратури м. Львова (вх. №01-05/2229/24 від 05.08.2024) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.07.2024 про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі №914/900/24 – задоволено, справу №914/900/24 передано для здійснення автоматизованого розподілу в порядку, встановленому статті 32 ГПК України.
Згідно розпорядження керівника апарату суду від 02.09.2024 проведено автоматизовану заміну складу суду та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2024 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Бонк Т.Б.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2024 розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у ній. 
В судове засідання 11.09.2024 позивач, відповідач та прокурор уповноважених представників забезпечили, які навели свої доводи та міркування щодо вимог апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесенні постанови. 
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, враховуючи наведені представниками сторін доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу господарського суду залишити без змін, з огляду на наступне.

1.          Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст вимог та ухвала суду першої інстанції. 

Першим заступником керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова 22.07.2024 подано до господарського суду заяву (вх. № 2766/2422) про забезпечення позову, в якій він просив суд: 
- до закінчення розгляду справи, набрання остаточним судовим рішенням законної сили заборонити Обслуговуючому кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Український доброволець” (ідентифікаціний код юридичної особи - 43065899) виконувати підготовчі, будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер 4610137500:05:004:0506 площею 0.2000 га на вул.Підголоско у м.Львові, в тому числі через залучені підрядні організації.
- заборонити виконавчому органу Львівської міської ради - Департамену архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради, уповноваженому органу з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснювати реєстрацію, видачу дозвільних документів на виконання підготовчих, будівельних робіт на земельній ділянці кадастровий номер 4610137500:05:004:0506 площею 0.2000 га на вул.Підголоско у м.Львові.

Повністю відмовляючи у задоволенні поданої заяви господарський суд дійшов наступних висновків:
- прокурор звернувся до суду в інтересах держави з позовною вимогою немайнового характеру, відтак у цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
- надаючи оцінку запропонованим прокурором заходам забезпечення позову на предмет їх доцільності, адекватності та співмірності суд, зауважив, що з огляду на предмет позову та мету його подання, прокурором не подано відповідних доказів, що після оприлюднення Наказу №38 від 28.05.2024, яким затверджено відповідачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва відповідач звертався до Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради, уповноваженого органу з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду щодо здійснення реєстрації, видачі дозвільних документів на виконання підготовчих, будівельних робіт на земельній ділянці кадастровий номер 4610137500:05:004:0506 та/або розпочав підготовку або будівельні роботи. 
- натомість, сама лише наявність Наказу №38 від 28.05.2024 не дає суду підстав щодо належного обґрунтування доводів прокурора про застосування заходів забезпечення позову.
- з огляду на що, заявником не подано достатніх та обґрунтованих доказів на підтвердження того, що відповідач здійснює перешкоди, які у подальшому можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача(держави), за захистом яких прокурор звернувся до суду. 
- саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.
- суд також критично оцінює твердження прокурора про відсутність необхідності заходів зустрічного забезпечення із посиланням на те, що заявлені заходи забезпечення ніяким чином не порушать права відповідача та не впливатимуть на його діяльність.

2. Узагальнені доводи апелянта, заперечення відповідача. 

Вимоги апеляційної скарги Галицької окружної прокуратури обґрунтовано тим, що оскаржене рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, зокрема, ч.2 ст. 236 ГПК України, оскільки неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, на підтвердження чого апелянт наводить наступні доводи:
- господарським судом не надано оцінки доказам щодо передачі спірної земельної ділянки в оренду для здійснення будівництва. Зокрема, укладено договір з підрядною організацією, затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, що свідчить про вчинення послідовних дій щодо забудови спірної земельної ділянки та реалізацію такої забудови, а наявність об`єктів нерухомого майна на спірній земельній ділянці не забезпечить ефективний захист порушених інтересів держави, на захист яких прокурор звернувся з позовом у цій справі, а саме не призведе до неможливості реального поновлення інтересів власника земельної ділянки – територіальної громади міста Львова, повернення земельної ділянки у тому стані, який був при передачі її в оренду. 
- не звернуто увагу на характер спірних правовідносин, зокрема, у разі реалізації намірів відповідача з приводу будівництва об`єкту нерухомого майна на спірній ділянці реальне припинення права користування земельною ділянкою в подальшому стане неможливим. Наявність новозбудованих об`єктів нерухомого майн унеможливить подальше виконання органом місцевого самоврядування вимог Земельного кодексу України щодо обов`язковості проведення земельних торгів, чим зокрема, мотивований даний позов прокурора.
- продовження відповідних дій щодо будівництва багатоквартирного будинку до винесення рішення по суті спору, в разі якщо позовні вимоги будуть задоволенні, як обґрунтовані, дає підстави для обґрунтованого припущення, що такі дії призведуть до ще більш істотного порушення прав та інтересів територіальної громади міста Львова. 
- здійснення будівельних робіт на спірній земельній ділянці призведе до неможливості поновлення порушених інтересів держави через забудову спірної земельної ділянки, а також обґрунтовану ймовірність отримання третіми особами правовстановлюючих документів на завершенні будівництвом об`єкти – житлові квартири. 
- спростовуючи висновки господарського суду щодо відсутності доказів здійснення відповідачем будівельних робіт на спірній земельній ділянці, скаржник зазначає, що 28.05.2024 наказом Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради № 38 “Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на “Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення, трансформаторною підстанцією та підземним паркінгом у м.Львові” (4610137500:05:004:0489 та 4610137500:05:004:0506) для учасників операції об`єднаних сил (учасників бойових дій та їх сімей) затверджено містобудівні умови та обмеження на оспорювану земельну ділянку. 
- наявність затверджених містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки, укладеної угоди з підрядником ПП “Галпрофбуд” про співпрацю та гарантійного листа підприємства щодо організації та фінансування будівництва свідчить не лише про намір реалізації мети спорудження багатоквартирних житлових будинків, а й підтверджується конкретними поетапними діями, які спрямовані на забудову земельної ділянки.
- з наведеного в сукупності прокурор вважає, що ним доведено обставини щодо вчинення відповідачем триваючих дій із здійснення забудови спірної земельної ділянки, у зв`язку з чим наявна підстава для вжиття заходів для забезпечення даного позову у вигляді заборони відповідачу їх здійснювати, а саме достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно утруднити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів держави в особі позивача за захистом яких звернувся прокурор.

Представник Львівської міської ради вважаючи доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення зазначив наступне: 
- Львівською міською радою прийнято ухвалу №1013 від 17.06.2021 “Про затвердження ОК “ЖБК “Український доброволець” проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Під Голоском” та зобов`язано у тримісячний термін укласти з Львівською міської радою договорі оренди землі; 10.09.2021 між Львівською міською радою та ОК “ЖБК “Український доброволець” укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Львівській міській раді – за № Ш-4366, про що в книзі записів реєстрації договорів Ш-4 внесено відповідний запис; 11.01.2022 здійснено державну реєстрацію іншого речового права (оренди земельної ділянки) ОК “ЖБК “Український доброволець” на земельну ділянку з кадастровим номером 4610137500:05:004:0506 з строком дії права оренди 10 років з правом пролонгації; 28.05.2024 Наказом Управління архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради №38 “Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на “Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення, трансформаторною підстанцією та підземним паркінгом у м.Львові” (4610137500:05:004:0489 та 4610137500:05:004:0506) для учасників операції об`єднаних сил (учасників бойових дій та їх сімей) затверджено містобудівні умови та обмеження на оспорювану земельну ділянку.
- вказані дії є свідченням не лише про намір спорудження комплексу житлових будівель, а й підтвердженням наміру виконання конкретних поетапних дій, які спрямовані на забудову земельної ділянки.
- враховуючи мету, для якої надана земельна ділянка, є обґрунтованими підстави вважати, що отримання відповідачем дозволу на виконання будівельних робіт та подальше виконання підготовчих та будівельних робіт на спірній земельній ділянці, відкриє можливість вчиняти дії щодо зміни її характеристик, що може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду у даній справі.
- у разі невжиття заходів забезпечення позову та його задоволення, знівелює мету звернення з таким, адже зумовить необхідність для відновлення порушених прав, на захист яких подано цей позов, ініціювати знесення розпочатого будівництва, що потребуватиме як значних фінансових так і правових витрат, покладення яких на територіальну громаду чи державу буде неправомірним, а можливо і надмірним тягарем. 
- заходи забезпечення позову, що запропоновані прокурором є обґрунтованими та співмірними із заявленою позовною вимогою та по своїй суті спрямовані на збереження існуючого на даний час стану речей до постановлення судового рішення у цій справі, та в повній мірі відповідає вимогам чинного процесуального законодавства.
- відповідно до положень ст. 26 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” одним із етапів проектування та будівництва об`єктів власниками або користувачами земельних ділянок є отримання замовником або проектувальником вихідних даних. Основними складовими вихідних даних є містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, з огляду на що міська рада вказує на те, що наявність затверджених містобудівних умов та обмежень відповідачу свідчить про наявність обставин, що підтверджують утруднене виконання чи неможливість виконання рішення суду у даній справі в майбутньому.
- право на виконання підготовчих та будівельних робіт надається замовнику та генеральному підряднику після отримання дозволу на виконання будівельних робіт, при цьому у заяві про видачу такого дозволу зазначається номер містобудівних умов та обмежень. Такий дозвіл видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом 10 днів з дня реєстрації заяви. При наявності такого дозволу отримання замовником та підрядником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
- вчинення відповідачем дій щодо передачі підряднику – ТОВ “Галпрофбуд” спірної земельної ділянки в користування для забудови тощо може відбуватися без зовнішніх проявів вчинення таких дій (без можливості отримання доступу зацікавлених осіб до документального оформлення таких дій). 
- з огляду на зазначене в сукупності, дії відповідача щодо підготовки до будівництва, влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд, порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки, роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд, необхідних для організації і обслуговування будівництва, улаштування під`їзних шляхів, складування будівельних матеріалів, підведення тимчасових інженерних мереж , а також з винесення інженерних мереж та видалення зелених насаджень, призведуть до неможливості реального поновлення інтересів держави, повернення земельної ділянки у придатному для використання стані, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду в майбутньому. 
- здійснення будівництва об`єктів, внесення запису про реєстрацію права власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у випадку задоволення позову зумовить необхідність звернення заявника до суду з іншими позовами, що є беззаперечною підставою для задоволення поданої прокурором заяви.     

Відповідач заперечуючи вимоги апеляційної скарги наводить доводи на їх спростування, а саме:
- необхідність забезпечення позову обґрунтовується позивачем єдиною обставиною, а саме – видачею наказу Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради від 28.05.2024 №38, однак предмет позову не містить вимоги про оскарження відповідного наказу, яким були затвердженні містобудівні умови та обмеження.
- позивачем не доведено взаємопов`язаності вжиття заходів забезпечення позову та предмету позову у даній справі.
- позивач не вказує на те, які саме інтереси держави будуть порушені при невжитті заходів забезпечення позову з урахуванням того, що у разі задоволення позовних вимоги – земельна ділянка буде повернута розпоряднику комунальної власності, а не в розпорядження державі. Тим більше, в контексті того, що Львівська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує на те, що оскаржуваний договір оренди не порушує жодних законних прав та інтересів сторони.
- щодо вчинення поетапних дій спрямованих на забудову земельної ділянки звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.ст. 29-31 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” забудова земельної ділянки є неможливою без: отримання містобудівних умов та обмежень, технічних умов, розроблення проектної документації, проведення експертизи проектної документації та затвердження проектної документації замовником будівництва. І лише після виконання цих обов`язкових етапів особа вправі звернутися до уповноваженого органу для отримання дозволу на виконання будівельних робіт і після його отримання розпочинати їх здійснювати. 
- з огляду на зазначене, отримання містобудівних умов та обмежень це лише первинний етап з численної кількості заходів, які необхідно вжити для отримання права на здійснення будівництва на земельній ділянці. Тому, видача наказу № 38 від 28.05.2024 не є правовою підставою, яка свідчить про безумовне вжиття відповідачем заходів спрямованих на забудову земельної ділянки та свідчить про відсутність станом на час звернення з відповідною заявою правових передумов, які б свідчили навіть про ймовірну можливість вчиняти будівельні роботи на спірній земельній ділянці. 
- замовником будівництва, окрім відповідача виступає також юридична особа – Обслуговуючий кооператив “Житлово-будівельний кооператив “Преміум Голоско”, однак прокурор звертаючись до суду не обґрунтував доцільність вжиття заходів забезпечення позову, що обмежуватимуть права третіх осіб, які на той час не були учасниками справи, тим самим фактично просив обмежити їх права та інтереси, що є неприпустимим.

3. Фактичні обставини справи, правильно встановлені судом першої інстанції за результатами оцінки доказів.

Перший заступник керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору оренди землі від 10.09.2021 року, що укладений між ЛМР та ОК “Житлово-будівельний кооператив “Український доброволець”, скасування державної реєстрації іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4610137500:05:004:0506 площею 0,2000 га та зобов`язання ОК “Житлово-будівельний кооператив “Український доброволець” повернути власнику – Львівській міській раді вище згадану земельну ділянку.
Судом встановлено, що ухвалою Львівської міської ради №1013 від 17.06.2021 міська рада передала ОК “ЖБК “Український Доброволець” в оренду земельну ділянку площею 0,2000 га на вул. Під Голоском (кадастровий номер 4610137500:05:004:0506) для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків для учасників операції об`єднаних сил (учасників антитерористичної операції) - членів Oбслуговуючого кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Український Доброволець”.
10.09.2021 між Львівською міською радою та ОК “ЖБК “Український Доброволець” укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4610137500:05:004:0506 терміном на 10 років, з правом пролонгації.
28.05.2024 наказом Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради №38 “Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на “Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення, трансформаторною підстанцією та підземним паркінгом у м. Львові (4610137500:05:004:0489 та 4610137500:05:004:0506)” (далі - Наказ №38) для учасників операції об`єднаних сил (учасники бойових дій та їх сімей) затверджено містобудівні умови та обмеження на оспорювану земельну ділянку.
22.07.2024 прокурор звернувся до господарського суду з заявою про забезпечення позову (вх.№2766/2422) яку обґрунтовує тим, що згідно затверджених наказом Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради №38 від 28.05.2024 містобудівних умов та обмежень на земельній ділянці, що на вул. Під Голоско у м. Львові передбачено будівництво комплексу житлових будівель з вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземною автостоянкою, трансформаторною підстанцією та об`єктами інженерного забезпечення. Відсоток забудови земельної ділянки - 40,00 %.
Враховуючи приписи Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” прокурор дійшов висновку, що видача містобудівних умов та обмежень є передумовою для отримання замовником дозволу та подальшим виконанням будівельних робіт по забудові земельної ділянки.
Наявність містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки кадастровий номер: 4610137500:05:004:0506, укладеної угоди із підрядником ПП “Галпрофбуд” про співпрацю та гарантійного листа ПП “Галпрофбуд” щодо організації та фінансування будівництва свідчить не лише про намір реалізації мети спорудження багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення, трансформаторною підстанцією та підземним паркінгом у м. Львові (4610137500:05:004:0489 та 4610137500:05:004:0506), а й на думку прокурора, безпосередньо, підтверджується конкретними поетапними діями, які спрямовані на забудову земельної ділянки.
Враховуючи мету, для якої надана земельна ділянка, прокурор зазначає про те, що у нього є обґрунтовані підстави припускати, що отримання відповідачем дозволу та подальше виконання підготовчих або будівельних робіт на спірній земельній ділянці по спорудженню комплексу житлових будівель з вбудованими приміщеннями громадського призначення, підземною автостоянкою, трансформаторною підстанцією та об`єктами інженерного забезпечення на вул. Під Голоско у м. Львові може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду.
Враховуючи вище наведені обставини, прокурор просить суд забезпечити позов, а саме: до закінчення розгляду даної справи, набрання остаточним судовим рішенням законної сили заборонити Обслуговуючому кооперативу “Житлово-будівельний кооператив “Український Доброволець” (ідентифікаційний код юридичної особи 43065899) виконувати підготовчі, будівельні роботи на земельні ділянці кадастровий номер 4610137500:05:004:0506 площею 0,2000 га на вул. Під Голоско у м. Львові, у тому числі через залучені підрядні організації та заборонити виконавчому органу Львівської міської ради - Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради, уповноваженому органу з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду здійснювати реєстрацію, видачу дозвільних документів на виконання підготовчих, будівельних робіт на земельній ділянці кадастровий номер 4610137500:05:004:0506 площею 0,2000 га на вул. Під Голоско у м. Львові.

4. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.  

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист (поновлення) порушених чи оспорюваних прав (інтересів) позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
Тобто метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі “Кюблер проти Німеччини”).
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №910/18739/16, від 21.10.2021 у справі № 910/20007/20).
Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь заявника вже не призведе до захисту прав або інтересів заявника, за яким він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені “правом на суд”.
Згідно з пунктами 1, 3 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;
6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду тощо.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії тощо.
Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/2795/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21.
З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 ГПК, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується вжиття певного виду забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 05.07.2023 у справі №910/2795/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20).
При вирішенні даного спору, колегія суддів також враховує, що при зверненні до суду з вимогами немайнового характеру має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Окрім того, досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Схожа за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, від 15.01.2020 у справі №915/1912/19 та від 11.02.2021 у справі №915/1185/20).
Як вже було зазначено, предметом спору є вимога прокурора про визнання недійсним договору оренди землі від 10.09.2021 року, укладеного між Львівською міською радою та ОК “Житлово-будівельний кооператив “Український доброволець”, скасування державної реєстрації іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4610137500:05:004:0506 площею 0,2000 га та зобов`язання ОК “Житлово-будівельний кооператив “Український доброволець” повернути власнику – Львівській міській раді вище згадану земельну ділянку, отже вимога немайнового характеру.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, прокурор вказує, що з урахуванням специфіки предмету позову, зважаючи на те, що відповідач може розпочати підготовчі та будівельні роботи на спірній земельній ділянці без вжиття заходу забезпечення позову, буде неможлива та неефективна реалізація майбутнього рішення у справі (у разі задоволення позовних вимог).
На підтвердження існування обставин, які свідчать про можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позову заявник зазначає про існування Наказу Управління архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради від 28.05.2024 №38 “Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на “Нове будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення, трансформаторною підстанцією та підземним паркінгом у м.Львові” (4610137500:05:004:0489 та 4610137500:05:004:0506) для учасників операції об`єднаних сил (учасників бойових дій та їх сімей), яким затверджено містобудівні умови та обмеження на оспорювану земельну ділянку.
Колегія суддів оцінивши в сукупності докази, що містяться в матеріалах справи погоджуючись із висновками господарського суду зазначає, що матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем з моменту оприлюднення Наказу №38, а саме з 28.05.2024 на спірній ділянці підготовчих та/або будівельних робіт, а також звернення до відповідного державного органу за погодженням містобудівних умов, технічною документацією та іншими документами, які б свідчили про те, що відповідач дійсно здійснює певні дії, які на думку прокурора можуть у подальшому вплинути на виконання рішення у справі №914/900/24 у разі задоволення заявлених прокурором позовних вимог.
Саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.
Вказане свідчить про те, що самі лише твердження про ті чи інші обставини, зокрема щодо можливості одержання дозволу на підставі якого можуть у майбутньому виникнути певні права щодо забудови спірної ділянки без належного підтвердження доказами не можуть достеменно свідчити про обставини, зазначені заявником.
Підсумовуючи зазначене, колегія суддів в спростування доводів скаржника зазначає, що заявлені прокурором заходи забезпечення позову не відповідають критеріям співмірності та збалансованості інтересів сторін, та є такими, що недоведені прокурором належними та допустимим доказами.
Колегія суддів акцентує увагу й на тому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу. 
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд, що відображено у постановах від 25.04.2019 у справі №826/10936/18 та від 22.11.2019 у справі № 640/18007/18.
Доказами, що містяться в матеріалах справи встановлено, що перший заступник керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до господарського суду Львівської області з заявою про забезпечення позову 22.07.2024, про що свідчить відмітка суду вх. № 2766/2422, натомість Приватне підприємство “Галпрофбуд” (код ЄДРПОУ 119325101, яке зареєстроване за адресою: 79040, Львівська область, місто Львів, вулиця Зелена, будинок 145) залучено до участі у справі № 914/900/24 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ухвалою Господарського суду Львівської області у даній справі від 15.08.2024. 
В зазначеній ухвалі вказано, що ПП “Галпрофбуд” є стороною договору щодо організації та фінансування будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером № 4610137500:05:004:0506, що надана в оренду ОК “ЖБК “Український доброволець” на підставі ухвали Львівської міської ради від 17.06.2021 № 1013 “Про затвердження ОК “ЖБК “Український доброволець” проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Під Голоском” та договору оренди землі від 10.09.2021 № Ш-4366 укладеного між Львівською міською радою та ОК “ЖБК “Український доброволець”, у випадку ухвалення рішення у справі № 914/900/24 можливий негативний вплив на права та обов`язки ПП “Галпрофбуд”, зокрема унеможливить виконання договірних зобов`язань щодо організації та фінансування будівництва на вищевказаній земельній ділянці. 
Відтак, колегія суддів виснує, що однією із підстав для відмови у задоволенні заяви прокурора є й те, що заявлений вид забезпечення може порушити у зв`язку із вжиттям таких заходів права та охоронювані законом інтереси ПП “Галпрофбуд”, яке на момент вирішення вказаного питання ще не було залучений до участі у даній справі. 
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі № 922/51/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Підсумовуючи зазначене, колегія суддів виснує, що відмова у вжитті визначених заявником заходів забезпечення позову, відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки подана заява не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову та належних і допустимих доказів, що повинні бути наданими суду на підтвердження таких обставин. Окрім того, заявлені заходи забезпечення можуть порушити права та охоронювані законом інтереси ПП “Галпрофбуд”, яке на момент вирішення вказаного питання ще не було залучене до участі у даній справі.  
Колегія суддів звертає увагу заявника на те, що відмова у задоволенні поданої заяви не позбавляє права в порядку положень ст. 138 ГПК України повторно звернутися із поданою заявою обґрунтувавши та довівши необхідність застосування заходів забезпечення позову. 
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а ухвала господарського суду Львівської області від 23.07.2024 у справі №914/900/24 скасуванню.
В порядку положень статті 129 ГПК України судовий збір слід залишити за скаржником.
Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

1 В задоволенні вимог апеляційної скарги Галицької окружної прокуратури м. Львова (вх. №01-05/2229/24 від 05.08.2024) - відмовити.
2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.07.2024 про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у справі №914/900/24 – залишити без змін.
3. Судові витрати залишити за скаржником.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.
Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд. 
Повний текст постанови складено 23.09.2024.

          Головуючий                     суддя                                                  Желік М.Б. 

                                суддя                                                   Орищин Г.В.

                                   суддя                                                   Бонк Т.Б.