ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року 
м. Київ

справа № 280/6560/20
адміністративне провадження № К/990/23799/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Коваленко Н.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 280/6560/20
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчинення певних дій,
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року (у складі судді Калашник Ю.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року (колегія у складі: головуючого судді Кругового О.О., суддів Шлай А.В., Баранник Н.П.), -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У вересні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач, Управління), в якому просив:
- визнати протиправним рішення відповідача від 13 квітня 2020 року про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 02 березня 2020 року;
- зобов`язати Управління здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Запорізького апеляційного суду від 26 березня 2020 року №07-36/78 про суддівську винагороду, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Управління від 14 квітня 2020 року №27 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку призначеного довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Запорізького апеляційного суду від 26 березня 2020 року №07-36/78; зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Запорізького апеляційного суду від 26 березня 2020 року №07-36/78, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
3. Рішення суду набрало законної сили 24 грудня 2020 року. 12 січня 2021 року Запорізьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі.
4. У лютому 2024 року дружиною позивача ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) подано до суду першої інстанції заяву, у якій остання у зв`язку із смертю її чоловіка (позивача у справі) просила замінити стягувача у виконавчому листі від 12 січня 2021 року та у виконавчому провадженні НОМЕР_2, відкритому на підставі виконавчого листа від 12 січня 2021 року №280/6560/20, з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .
5. Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_2 стверджувала, що є єдиним спадкоємцем свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_1 і має право на отримання відповідних сум довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці, що належать до виплати позивачу на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі №280/6560/20 й залишилися неотриманими ним за життя.
6. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено.
7. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року залишено без змін.
8. Задовольняючи зазначену заяву, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що оскільки заявниця є дружиною померлого ОСОБА_1 та прийняла спадщину, то у відповідності до статті 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вона набула право на отримання сум, нарахованих ОСОБА_1 на виконання рішення суду у цій справі, проте не виплачених за життя.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та їх обґрунтування
9. Не погоджуючись із ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року, Управління подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить їх скасувати та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви.
10. В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач наголосив, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, оскільки нараховані на виконання рішення суду у цій справі суми довічного грошового утримання судді у відставці, які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не є пенсійними виплатами та не підлягають спадкуванню, тому відсутні підстави для застосування положень статті 1227 ЦК України та заміни в цій справі сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
11. 20 червня 2024 року в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.
12. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Коваленко Н.В., Стрелець Т.Г.
13. Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Управління на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року.
14. 25 липня 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу, у якому остання просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року й постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року.
15. Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Позиція Верховного Суду
16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
17. Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
18. Згідно із частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
19. Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
20. Статями 1216, 1218 ЦК України установлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
21. Відповідно до статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
22. У статті 1227 ЦК України встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини.
23. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19.
24. В контексті ж правовідносин, які склалися у даній конкретній ситуації, слід зазначити, що у рішенні від 08 червня 2016 року у справі №4рп/2016 Конституційний Суд України наголошував, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.
25. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказував, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.
26. Відтак, виплата довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, не є видом пенсії у розумінні законодавства.
27. Тобто, право на призначення довічного грошового забезпечення дійсно нерозривно пов`язано з конституційним правом особи, що має статус судді. Однак, виконання рішення у цій справі пов`язано не з призначенням довічного грошового утримання судді, а стосується виплати нарахованої, але невиплаченої за життя суми грошових коштів після перерахунку довічного грошового утримання судді.
28. Більше того, стаття 1227 ЦК України передбачає право на отримання спадкоємцем, зокрема, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві. До таких виплат в широкому розумінні відносяться всі види державного соціального забезпечення, які виплачуються в грошовій або натуральній формі, тому довічне грошове утримання судді, як особливий вид забезпечення судді у відставці, також відноситься до тих сум, на отримання яких виникає право у спадкоємця після смерті особи, що набула право на такі виплати, але не отримала їх за життя.
29. Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у його постанові від 30 квітня 2024 року у справі №420/12467/20, правовідносини, аналогічні тим, що склалися у даній справі, допускають правонаступництво, яке може бути вирішено в порядку статті 379 КАС України на стадії виконання судового рішення. Управління ж у касаційній скарзі на необхідності відступу від такого висновку Верховного Суду не наполягає, відповідних обґрунтованих мотивів з цього приводу не наводить.
30. У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року, зокрема, зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання згідно з довідкою Запорізького апеляційного суду від 26 березня 2020 року №07-36/78, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року. Рішення суду набрало законної сили 24 грудня 2020 року, а 12 січня 2021 року судом видано виконавчий лист у справі.
31. Постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) від 18 травня 2021 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа 12 січня 2021 року, виданого у справі №280/6560/20.
32. Листом від 03 червня 2021 року боржник повідомив про часткове виконання рішення суду в частині перерахунку пенсії стягувачу, до якого було додано розрахунок, згідно із яким сума донарахування склала 877710,39 грн. Проте, виплату нарахованої суми здійснено не було з посиланням на відсутність фінансування.
33. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 . 
34. На обставини наявності недоліків у відповідних документах, залучених дружиною ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до матеріалів справи на підтвердження свого права на отримання відповідних сум довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці, що належать до виплати позивачу на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року у справі №280/6560/20 й залишилися неотриманими ним за життя, у ході вирішення судами попередніх інстанцій питання про заміну сторони виконавчого провадження Управлінням не вказувалося, відповідні твердження також відсутні й у касаційній скарзі.
35. За наведеного та в контексті змісту встановлених фактичних обставин у цій справі підстави вважати помилковим висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про набуття ОСОБА_2 права на отримання сум, нарахованих ОСОБА_1 на виконання рішення суду у цій справі, проте не виплачених за життя, й, як наслідок, про можливість заміни сторони виконавчого провадження відсутні.
36. Посилання ж скаржника на те, що судові рішення у цій справі ухвалено без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі №667/1568/16, від 19 березня 2021 року у справі №318/2128/15-а, від 01 травня 2023 року у справі №520/926/21, від 27 вересня 2023 року у справі №420/16546/21 та від 24 січня 2024 року у справі №380/9537/21, є безпідставними, адже зі змісту постановлених у вказаних справах рішень суду касаційної інстанції випливає, що в основі правозастосування судів лежать відмінні між собою фактичні обставини, які зумовили відповідне трактування, застосування зазначених норм права й ухвалення судових рішень, які за юридичним значенням не можна визнати неоднаковими.
37. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
38. Враховуючи, що обставини порушення судами процесуальних норм не підтвердилися, тому підстави для задоволення касаційної скарги Управління відсутні.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 360 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   Н.В. Коваленко