ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/4191/23  Номер провадження 33/814/847/24	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 26.10.2024 року, о 16:17 год. в м. в м. Миргород, по вул. Гоголя, 115, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою алкотестеру Драгер 6810, результат позитивний 1,71% проміле, тест 1279. Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити.
Зокрема вказує на безпідставність та незаконність зупинки ТЗ, що призвело в подальшому до неправомірних дій працівників поліції , пов`язаних з процедурою огляду водія на стан сп`яніння.
Вважає, що огляд було проведено за допомогою алкотестеру, який не дозволений до застосування, а відтак результати проведеного огляду не заслуговують на увагу.
Також звертає увагу, що він не був згодний з результатом огляду, в зв`язку з чим просив провести такий огляд в закладі охорони здоров`я, на що йому було відмовлено та відмовлено у видачі направлення до медичного закладу для особистого проходження огляду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
  Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами в даній справі є:
протокол про адміністративне правопорушення серія ААД №296243 від 26.10.2023 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,
роздруківка з алкотестеру Драгер з результатом проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння 26.10.2023 о 16:26 год. ОСОБА_1 – 1,71% проміле, 
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння,
записи з бодікамери працівника поліції та відеореєстратора службового авто,
рапорт працівника поліції.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані в суді апеляційної інстанції.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не доводять факт відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не свідчать про помилковість висновків суду першої інстанції. 
Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

В рапорті працівник поліції – ст. лейтенант поліції ОСОБА_2 доповідає, що під час патрулювання міста 26.10.2023 до них підійшов невідомий чоловік та повідомив, що бачив підозрілого чоловіка, поведінка якого була неадекватною, який сів за кермо автомобіля Рено Лагуна білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , та поїхав в сторону центру.
З долучених до матеріалів справи доказів та відеозапису події вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений в зв`язку з незрозумілим керуванням ним авто, а саме: несвоєчасне ввімкнення показчиків поворотів, введення водіїв в оману шляхом ввімкнення показчика повороту в одну сторону, а здійсненні маневру - в іншу.
Під час перевірки документів та спілкування з водієм, у ОСОБА_1 поліцейським були виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту.
На питання поліцейського «Що вживали?», ОСОБА_1 відповів «Водку. 2 часа назад». В подальшому повідомив, що був на поминках.
На пропозицію пройти огляд за допомогою алкотестера, водій погодився на місці зупинки.
Після продуття газоаналізатору Драгер 6810 результат виявився позитивним - 1.71 % проміле, з чим водій погодився (16:21 год.) 
Позитивний результат проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння став підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що долучені до матеріалів справи докази, в тому числі і долучені відеозаписи перебігу події, доводять факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не були спростовані під час розгляду справи. 

Посилання апелянта на незрозумілість та безпідставність зупинки авто під його керуванням та відповідно неправомірність подальших дій працівників поліції є необґрунтованими, оскільки після зупинки авто працівник поліції повідомляє водію про причини зупинки, пов`язані з невпевненістю в керуванні ним авто. Окрім того, повідомлена в рапорті поліцейського інформація про отримання відомостей щодо підозрілої особи з неадекватною поведінкою, яка сіла за кермо автомобіля з ознаками сп`яніння, також потребувала перевірки.
Доводи ОСОБА_1 , що він був незгодний з результатом проходження огляду на стан сп`яніння та клопотав про проведення огляду в закладі охорони не беруться судом до уваги та спростовуються долученими відеозаписами, на яких після проходження огляду водій не висловлював незгоди чи заперечень щодо проходження огляду та його результату. Навпаки з відеозапису перебігу подій вбачається, що водій намагався вирішити виниклу ситуацію в інший спосіб.
Не беруться до уваги судом і посилання апелянта щодо фрагментарного, неповного відеозапису події, оскільки останній містить весь перебіг події від моменту зупинки авто о 16:13 год, до часу вручення копії протоколу о 16:59 год. В силу технічних можливостей відеозапис складається з 9 епізодів по 5 хв., які в сукупності є безперервним перебігом події.
Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на правопорушника  накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що  постанова судді про притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна