ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" липня 2024 р.           Справа№ 911/2883/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Яценко О.В.
суддів:            Хрипуна О.О. 
          Палія В.В. 
 
за участю секретаря судового засідання  Вороніної О.С.
за участю представників учасників справи відповідно до протоколу судового засідання від 04.07.2024
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»
на рішення Господарського суду Київської області від 27.03.2024 (повний текст складений 18.04.2024)
у справі №911/2883/23 (суддя Ейвазова    А.Р.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рапекс1»
до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях
про стягнення 725 178,98 грн

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю «РАПЕКС1» (далі  позивач, ТОВ «Рапекс1») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі  відповідач, ДП МА «Бориспіль») про стягнення 725 178,98грн основного боргу.
2.          В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що договір оренди №1652 від 28.01.2015 нерухомого майна, що належить до державної власності, припинено, однак, за таким договором здійснено оплату відповідачу на 725 178,98 грн більше, між тим, відповідач відмовляється повертати грошові кошти, переплачені за таким договором.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
3.          Рішенням Господарського суду Київської області від 27.03.2024 у справі №911/2883/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рапекс1» (далі ТОВ «Рапекс1») задоволено частково;
4.          - стягнуто з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі ДП МА «Бориспіль») на користь ТОВ «Рапекс1» 417 797,35 грн переплати, а також 6 266,96 грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором;
5.          - в частині стягнення 307 381,63 грн переплати відмовлено.
6.          Частково задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені вимоги є обгрунтованими в частині стягнення  417  797,35 грн (835  594,70 - 296  450,59 - 29  793,29 - 91 553,47),  залишку завдатку, підстави для утримання якого у відповідача відсутні, враховуючи припинення дії договору та виконання зобов`язань з оплати орендної плати за таким договором, частина яких припинена зарахуванням, а тому в цій частині вимоги позивача є мотивованими та підлягають задоволенню.
7.          Суд відмовив у задоволенні позову щодо стягнення 307 381,63грн (725 178,98 - 296450,59 - 29793,29 - 91553,47) переплати, оскільки позивачем не доведено, що відповідна сума сплачена без достатніх на те підстав (або підстава відпала), а не на виконання інших зобов`язань за договором, у т.ч. встановлених рішенням судів в інших справах. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
8.          Не погодившись із рішенням Господарського суду Київської області від 27.03.2024 у справі №911/2883/23, ДП МА «Бориспіль» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 27.03.2024 у справі №911/2883/23, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині стягнення з ДП МА «Бориспіль» 417 797,35 грн переплати.
9.          Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги,  скаржник вказує на таке:
10.          Суд першої інстанції безпідставно зробив Позивачу перерахунок орендної плати за липень, серпень, вересень 2020 року, застосувавши знижку у розмірі 50 відсотків відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» (далі Постанова № 611) та стягнув з ДП МА «Бориспіль» 417 797,35 грн (91 553,47 + 296 450,59 + 29 793,29).
11.          Станом на сьогоднішній день, строк Договору не закінчився та до Відповідача не надходила від Позивача та Орендодавця укладена між ними додаткова угода про розірвання Договору, що також свідчить про відсутність підстав для повернення сум коштів, сплачених на виконання умов Договору.
12.          Грошові кошти, які були отримані ДП МА «Бориспіль» після набрання законної сили судовим рішенням у справах про стягнення грошових коштів із Позивача, були отримані Відповідачем на законних підставах, а саме: на виконання виданих Господарським судом Київської області наказів, а тому ці кошти не є безпідставно отриманими, не вважаються переплатою та не можуть бути стягнутими на користь Позивача.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
13.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Палія В.В., Хрипуна О.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП МА «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 27.03.2024 у справі №911/2883/23; розгляд апеляційної скарги призначено на  13.06.2024.
14.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Палія В.В., Хрипуна О.О.) розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Господарського суду Київської області від 27.03.2024 у справі №911/2883/23 призначено на  27.06.2024.
15.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Палія В.В., Хрипуна О.О.) клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задоволено,  розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Господарського суду Київської області від 27.03.2024 у справі №911/2883/23 відкладено на 04.07.2024.
Позиції учасників справи
16.          Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав. 
Клопотання учасників справи
17.          19.06.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача (адвоката Антонової Г.І.) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника у відпустці з 24.06.2024 до 02.07.2024.
18.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2024 (колегія суддів у складі: Яценко О.В. - головуючого, Палія В.В., Хрипуна О.О.) клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задоволено,  розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на рішення Господарського суду Київської області від 27.03.2024 у справі №911/2883/23 відкладено на 04.07.2024.
Явка представників учасників справи
19.          У судове засідання 04.07.2024 з`явилися представники позивача та відповідача. 
20.          У судовому засіданні 04.07.2024 представник відповідача (скаржника) вимоги апеляційної скарги ДП МА «Бориспіль» підтримав і просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.
21.          Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції просив залишити в силі.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
21.01.2015          між третьою особою -  Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (далі - орендодавець), назва якого у подальшому змінена, та ТОВ «Рапекс1» (далі - орендар) укладено договір  №1652 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (далі  договір) (т.1 а.с.16-25).
22.          Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно  нежитлове приміщення будівлі цеху бортового харчування загальною площею 1658,6кв.м (реєстровий номер  20572069.7.НЛТНПД007) та твердого покриття (замощення) біля будівлі цеху бортового харчування площею 1943,9кв.м (реєстровий номер  20572069.690.НЛТНПД007), що розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, ДП «Міжнародний аеропорт Бориспіль»; об`єкт оренди перебуває на балансі ДП «МА «Бориспіль» (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна на 31.05.2014 і становить за незалежною оцінкою 44  565 050грн.
23.          Згідно з п.1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення виробничих та офісних приміщень.
24.          Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна (п.2.1 договору).
25.          Як визначено п.3.1 договору, орендна плата за договором визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої  постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786  і становить за базовий місяць розрахунку травень 2014 року  557 063,13грн.
26.          Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні: 70% - до державного бюджету, 30% - балансоутримувачу (п. 3.6 договору).
27.          В силу п.3.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.
28.          Згідно п.3.9 договору його сторони передбачили, що: надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету, підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин  поверненню орендарю; для забезпечення повернення зазначених коштів сторони керуються вимогами порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, та  постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету»  (зі змінами).
29.          Зобов`язання орендаря щодо сплати орендної плати забезпечуються завдатком в розмірі не меншому, ніж потрійний розмір орендної плати за базовий місяць оренди, який вноситься в рахунок плати за останні три місяці оренди (п.3.10 договору).
30.          Відповідно до п.3.11 договору: у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно; закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.
31.          Як визначено п.5.2 договору, орендар зобов`язується: протягом місяця після підписання договору внести завдаток, передбачений цим договором; завдаток стягується до державного бюджету і балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 3.6 цього договору; після закінчення основного строку договору оренди здійснюється перерахування орендної плати за останні місяці з урахуванням внесеного орендарем завдатку; у разі порушення орендарем зобов`язання зі сплати  орендної плати він має відшкодувати державному бюджету і балансоутримувачу збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір завдатку; в разі дострокового припинення договору за згодою сторін, якщо сума сплачених орендних платежів і завдатку перевищить передбачені договором платежі за період фактичної оренди, то це перевищення розглядається як зайва сума орендної плати.
32.          Пунктом 6.5 договору визначено, що за згодою орендодавця орендар має право здавати майно в суборенду.
33.          Згідно з п.10.1 договору його укладено строком на 2 роки 11 місяців - з  28.01.2015 по 28.12.2017.
34.          Договір припиняє свою чинність, зокрема, за взаємною згодою сторін (п.10.6 договору).
35.          19.02.2015 за актом № 1 приймання-передачі державного майна, позивачу передано в оренду визначений договором об`єкт оренди (т.1 а.с.43).
36.          30.06.2015 між третьою особою та ТОВ «РАПЕКС1» укладено договір, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Лесею Володимирівною, про внесення змін до договору оренди №1652 нерухомого майна, що належить до державної власності, яким договір оренди №1652 від 28.01.2015 викладено у новій редакції (т.1 а.с.27-40).
37.          Вказаним договором його сторони  позивач та третя особа виклали його п.10.1 у новій редакції, відповідно до якої договір укладений на десять років з 28.01.2015 по 27.01.2025.
38.          На виконання п.5.2 договору позивач перерахував відповідачу завдаток у розмірі 835  594,7грн, що підтверджується платіжним дорученням №25 від 24.02.2015 (т.1 а.с.44).
39.          Позивач - ТОВ «Рапекс1» відповідно до договору суборенди 21.09.2015 передав орендоване майно в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Скай Фуд Сервісес» (далі  ТОВ «Скай Фуд Сервісес») (т.1 а.с.46-51).
40.          Відповідно до п.5.11 договору суборенди здійснення витрат, пов`язаних із утриманням орендованого майна належить до обов`язків ТОВ «Скай Фуд Сервісес».
41.          У період з 01.03.2020 по 03.09.2020 відповідачем складено наступні акти приймання-здачі виконаних робіт, на підтвердження перебування в оренді об`єкту, та виставлені позивачу рахунки на оплату орендної плати, а саме:
42.          акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.03.2020 за березень 2020 року та рахунок-фактура №76/555 від 31.03.2020 березень 2020 року на загальну суму 1415948,45грн з ПДВ, у т.ч. орендна плата на користь балансоутримувача - 589978,53грн з ПДВ (т.1 а.с.53-54);
43.          акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.04.2020 за квітень 2020 року та рахунок-фактура №76/786 від 30.04.2020 за квітень 2020 року на загальну суму 1  427  276,04грн з ПДВ, у т.ч. орендна плата на користь балансоутримувача - 594  698,35грн з ПДВ (т.1 а.с.55-56);
44.          акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.05.2020 за травень 2020 року та рахунок-фактура №76/989 від 31.05.2020 за травень 2020 року на загальну суму 1  431  557,87грн з ПДВ, у т.ч. орендна плата на користь балансоутримувача - 596  482,45грн з ПДВ (т.1 а.с.57-58);
45.          акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.06.2020 за червень 2020 року та рахунок-фактура №76/1229 від 30.06.2020 за червень 2020 року на загальну суму 1  434  420,98грн з ПДВ, у т.ч. орендна плата на користь балансоутримувача - 597  675,41грн з ПДВ (т.1 а.с.59-60);
46.          акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.07.2020 за липень 2020 року та рахунок-фактура №76/1371 від 31.07.2020 за липень 2020 року на загальну суму 1  425  814,46грн з ПДВ,  у т.ч. орендна плата на користь балансоутримувача - 594  089,36грн з ПДВ (т.1 а.с.61-62);
47.          акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.08.2020 за серпень 2020 року та рахунок-фактура №76/1550 від 31.08.2020 за серпень 2020 року на загальну суму 1  422 962,83грн з ПДВ, у т.ч. орендна плата на користь балансоутримувача - 592901,18грн з ПДВ (т.1 а.с.63-64);
48.          акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.09.2020 за вересень 2020 року та рахунок-фактура №76/1876 від 30.09.2020 за вересень 2020 року на загальну суму 143  007,77грн з ПДВ, у т.ч. орендна плата на користь балансоутримувача -59  586,57грн з ПДВ (т.1 а.с.65-66).
49.          Акти приймання-здачі виконаних послуг позивачем не підписані із зазначенням, що вказані в п.п.1-2 таких актів послуги «оренда» не надавалися, у зв`язку із неможливістю використовувати орендоване майно через запровадження на території України карантинних заходів.
50.          20.10.2020 сторонами підписано акт №2 приймання-передачі (повернення) державного майна, за яким 03.09.2020 ТОВ «Рапекс1» здав, а ДП МА «Бориспіль» прийняв нерухоме майно  - об`єкт оренди за договором (т.1 а.с.52).
51.          10.08.2021 за вих.№10/08-1 позивач направив відповідачу лист щодо повернення переплати за договором у розмірі 200  117,52грн, в обґрунтування якого посилався на те, що ДП МА «Бориспіль» безпідставно зарахував суму завдатку в рахунок орендної плати у повному розмірі, оскільки такі дії суперечать прийнятому орендарем наказу №300 від 05.04.2021, за яким на період дії карантину розмір орендної плати встановлений на рівні 50%. Також, вказаним листом позивач просив відповідача повернути надмірно сплачені кошти за період з 01.03.2020 по 16.03.2020 у розмірі 304  505,05грн. Направлення вказаного листа відповідачу підтверджується поштовою накладною №0212113662562, описом вкладення у цінний лист та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу (т.1 а.с.88-89; 92-93).
52.          30.09.2021 за вих.№30/09-01 позивач направив відповідачу лист (т.1 а.с.94), яким просив відповідача:
53.          -повернути частину суми переплати в розмірі 78  611,18грн;
54.          -врахувати, що платіж з орендної плати за період з 01.03.2020 по 16.03.2020 в сумі 304  505,05грн сплачено і рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2021 у справі №911/354/21 в цій частині фактично виконано;
55.          -зарахувати частину суми переплати в розмірі 118  629,65грн в рахунок виконання рішення Господарського суду Київської області від 08.06.2021 у справі №911/354/21 в частині неоплаченої станом на 30.09.2021 суми в розмірі 118 629,65грн.
56.          В підтвердження направлення даного листа відповідачу позивач надав поштову накладну №0830105594472, опис вкладення у цінний лист та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.96-97).
57.          У відповідь на вказаний лист, відповідач листом від 29.10.2021 вих.№ 03-22-226 повідомив про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог (т.1 а.с.98).
58.          Як зазначає позивач, з метою коригування нарахованих орендних платежів за період березень - вересень 2020 року, а також необхідності повернення суми переплати за договором в розмірі 725  178,98грн ним на адресу відповідача направлено лист від 07.02.2023 вих.№07/02-01 (т.1 а.с.100-101), що підтверджено описом вкладення та поштовою накладною. №083106872832 (т.1 а.с.102).
59.          Листом від 04.04.2023 за вих. №04/04-01 позивач звернувся до відповідача щодо повернення надмірно сплачених коштів у розмірі 304  505,06грн, через неврахування такого платежу за оренду за березень 2020 року, що підтверджується описом вкладення та поштовою накладною за №0830107009062 (т.1 а.с.103, 105).
60.          Листом від 12.04.2023 за вих.№12/04-01 ТОВ «Рапекс1» звернувся до відповідача з повторною вимогою повернути 304  505,06грн, а також перерахувати орендну плату за період березень-вересень 2020 року, що підтверджується описом вкладення та поштовою накладною №0212114409798, а також повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення 21.04.2023 (т.1 а.с.106, 110, 111). До вказаного листа позивачем долучено акт звірки взаєморозрахунків, доказів підписання якого відповідачем не надано (т.1 а.с.108-109).
61.          Листом від 24.08.2023 за вих.№25-22-114 відповідач у відповідь на листи позивача №07/02-01 від 07.02.2023, №04/04-01 від 04.04.2023 повідомив позивача, що (т.1 а.с.112):
62.          здійснив перерахунок орендної плати на підставі судових рішеннях №911/354/21 та №911/3156/21;
63.          сумою завдатку у розмірі 835 594,70грн компенсовано оплату оренди за останні три місяці, а саме: частково за липень 2020 року у сумі 183  106,95грн; за серпень 2020р. у сумі 592 901,18грн; за вересень 2020р. у сумі 59 586,57грн.
64.          вважає, що відсутні підстави здійснювати перерахування орендної плати за серпень-вересень 2020 року, оскільки не існує судових рішень про застосування знижки;
65.          сума заявленої переплати є неузгодженою, а тому долучений акт звірки підлягає корегуванню.
66.          Також, до матеріалів справи позивачем на підтвердження фактів виконання рішень судів у справах №911/354/21 та №911/3156/21 та здійснення переплати за березень місяць 2020 року долучено:
67.          платіжне доручення №252 від 21.04.2020 на суму 304  505,05грн; виписку з  рахунку за 21.04.2020 (т.1 а.с.113; т.2. а.с.16 зворот);
68.          платіжне доручення №69729639 від 05.09.2022 на суму 1  461  270,87грн; платіжне доручення №69729448 від 05.09.2022 на суму 482  389,01грн; виписку з рахунку за 05.09.2020 (т.1 а.с.114-115; т.2. а.с.15 зворот);
69.          платіжне доручення №70815392 від 26.01.2023 на суму 296  129,56грн; виписку з рахунку за 26.01.2023 (т.1 а.с.116; т.2. а.с.16).
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
70.          Згідно зі  ст. 11 ЦК України  цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
71.          Відповідно до  ст. 626 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
72.          Частиною першою  статті 627 ЦК України  визначено, що відповідно до  статті 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.                     
73.          Згідно з положеннями  ст. 628 ЦК України  зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
74.          Як правильно встановив суд першої інстанції, укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором оренди.
75.          За приписами  статті 16 Цивільного кодексу України  кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.
76.          Відповідно до статей  2,  7,  13 Господарського процесуального кодексу України  основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
77.          Згідно зі  статтею 86 Господарського процесуального кодексу України  суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
78.          Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України  передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
79.          Таким чином, обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до  статті 74 Господарського процесуального кодексу України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.
80.          Частиною 2  статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
81.          Згідно з частиною 1  статті 43 Господарського процесуального кодексу України  учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
82.          Частиною 4  статті 13 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
83.          Відповідно до ч. 1, 3 та 6  ст. 283 Господарського кодексу України  (далі -  ГК України) в редакції, чинній на момент укладення Договору, унормовано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Об`єктом оренди може бути, зокрема, інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.
84.          Наведена норма кореспондується із ч. 1  ст. 759 ЦК України  (в редакції, чинній на момент укладення Договору), відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
85.          Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ч. 1, 3  ст. 760 ЦК України).
86.          За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 1, 5  ст. 762 ЦК України  в редакції, чинній на момент укладення Договору).
87.          Згідно з частиною першою  статті 759 Цивільного кодексу України  за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
88.          Відповідно до частини четвертої  статті 283 Господарського кодексу України  за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
89.          Згідно з приписами частини другої  статті 291 Господарського кодексу України    договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
90.          Частиною четвертою  статті 284 Господарського кодексу України  передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
91.          Згідно з ч.1  ст.763 ЦК України, яка кореспондується з ч.1  ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» №2269-XII від 10.04.1992  (далі  Закон №2269-XII) (у редакції, чинній на момент укладення договору), договір найму укладається на строк, встановлений договором.
92.          Відповідно до положень  ст.10 Закону №2269-XII  (у редакції чинній на момент укладення договору), одними з істотних умов договору оренди є об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації), орендна плата з урахуванням її індексації;  забезпечення виконання зобов`язань  неустойка (штраф, пеня), порука,  завдаток, гарантія тощо.
93.          В силу ч.ч.1,3  ст.19 Закону №2269-XII  (у редакції чинній на момент укладення договору): орендна плата є платежем, який вносить орендар орендодавцеві незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються у договорі.
94.          Згідно з частиною 4  статті 236 ГПК України  при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
95.          Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, відповідач зазначив, що суд першої інстанції безпідставно зробив Позивачу перерахунок орендної плати за липень, серпень, вересень 2020 року, застосувавши знижку у розмірі 50 відсотків відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» (далі Постанова № 611) та стягнув з ДП МА «Бориспіль» 417 797,35 грн (91 553,47 + 296 450,59 + 29 793,29).
96.          Однак, колегія суддів апеляційної інстанції критично ставиться до вказаних тверджень відповідача, у зв`язку з наступним:
97.          Питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном врегульовані Постановою КМУ № 611, зокрема у пункті 1 цієї  постанови  передбачено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:
98.          -звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;
99.          -нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої  постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі: 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2; 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.
100.          Відповідно до Додатку № 2 до "Переліку орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків", до цього переліку включені орендарі, які використовують нерухоме державне майно для розміщення офісних приміщень (зокрема в аеропортах); вітчизняні юридичні і фізичні особи, що є суб`єктами малого підприємництва, фізичні особи, які провадять виробничу діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах (зокрема в аеропортах).
101.          З огляду на пункт 1.2 Договору та вимоги додатку № 2 до Переліку, затвердженого Постановою КМУ № 611, Верховний Суд погодився з висновками судів, що відповідач має право на зниження орендної плати на 50 відсотків.
102.          Відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 611 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї  постанови  починаючи з дати встановлення карантину.
103.          Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.08.2021 у справі №  910/13397/20, щодо питання застосування приписів Постанови КМУ №611, вказаним нормативно-правовим актом зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови, починаючи з дати встановлення карантину. Оскільки Постанова № 611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.
104.          На виконання положень Постанови № 611 Фонд прийняв Наказ № 300, яким в імперативному порядку наказав нараховувати орендну плату за Договором оренди у період карантину у розмірі 50%.
105.          Укладений сторонами договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст.  173,  174, ч. 1 ст.  175 ГК України.
106.          Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються  ЦК України  з урахуванням особливостей, передбачених  ГК України,  що визначено  ст. 175 ГК України.
107.          Згідно ч.1  ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  ЦК України  з урахуванням особливостей, передбачених  ГК України.
108.          Відповідно до  ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
109.          В силу  ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог  ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
110.          Отже, відповідач, враховуючи положення п.3.6 договору, яким встановлене співвідношення розподілу орендної плати, у встановлений таким пунктом договору строк  до 15 числа місяця, наступного за звітним, мав сплачувати позивачу 50% орендної плати визначеної договором, з урахуванням її корегування відповідно до п.3.3. договору та  Методики.
111.          Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції щодо того, що зважаючи на мету передачі в оренду майна, визначену п.1.2 договору, - розміщення виробничих та офісних приміщень у період оренди - липень-вересень 2020 року відповідач - ДП МА «Бориспіль» мав здійснювати нарахування орендної плати з урахуванням положень вказаної постанови №611  у розмірі 50% і відповідно мав право вимагати від позивача оплати орендної плати у відповідному періоді з урахуванням частини, яка що сплачуватись відповідачу як балансоутримувачу  30%, а, отже, і зарахувати завдаток в рахунок оплати орендної плати у відповідному розмірі, - обґрунтованими та такими, що зроблені у відповідності з положеннями чинного законодавства.
112.          Твердження скаржника, що Позивач, отримавши рахунки та акти за послуги за Договором, надані у липні, серпні та вересні 2020, не направляв Відповідачу жодних вмотивованих відмов від підписання актів приймання-здачі наданих послуг, - не спростовує того факту, що ДП МА «Бориспіль» мав здійснювати нарахування орендної плати з урахуванням положень вказаної Постановою КМУ № 611  у розмірі 50%. Проте, виставивши рахунки без зменшення орендної плати на 50%, відповідач взяв на себе відповідальність за наслідки цього, які, крім іншого, полягають також у перерахунку орендної плати щодо предмету позову по даній справі.
113.          Крім того, скаржник у своїй апеляційній скарзі наголошує, що станом на сьогоднішній день, строк Договору не закінчився та до Відповідача не надходила від Позивача та Орендодавця укладена між ними додаткова угода про розірвання Договору, що також свідчить про відсутність підстав для повернення сум коштів, сплачених на виконання умов Договору.
114.          Сторонами договору  позивачем та третьою особою п.10.6 договору передбачено його припинення за згодою сторін, що фактично відбулось, враховуючи, що 03.09.2020 за взаємною згодою сторін договору орендоване майно, що знаходиться на балансі відповідача, повернуто орендодавцю  третій особі, як встановлено під час розгляду даної справи.
115.          20.10.2020 сторонами підписано акт №2 приймання-передачі (повернення) державного майна, за яким 03.09.2020 ТОВ «Рапекс1» здав, а ДП МА «Бориспіль» прийняв нерухоме майно  - об`єкт оренди за договором.
116.          Відповідно до  Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2020 № 5-р(II)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон  пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон  спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali)" "закон  загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
117.          Частиною 1  статті 2 Закону № 157-ІХ  передбачено, що законодавство України про оренду державного та комунального майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим, складається з цього  Закону, інших законодавчих актів.
118.          Згідно з частиною        2  статті 24 Закону № 157-ІХ  договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим  Законом  або договором.
119.          У силу вимог частини 2  статті 9 ЦК України  та частини 1  статті 2 Закону №        157-ІХ  у спірних правовідносинах у співвідношенні із загальним законом (частина 2  статті 651 ЦК України) спеціальним  законом  є  Закон № 157-ІХ, частина 2 статті 24 якого підлягає пріоритетному застосуванню до спірних правовідносин дострокового припинення (розірвання) договору оренди державного майна.
120.          Оскільки ні приписи  статті 24 Закону № 157-ІХ, ні умови Договору не містять такої умови дострокового припинення договору як укладення додаткової угоди, то сторони цілком правомірно, підписавши акт №2 приймання-передачі (повернення) державного майна, припинили договірні відносини з приводу цього майна.
121.          Згідно п. 10.3 договору зміни до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди Сторін, за умови погодження з Балансоутримувачем та уповноваженим органом управління. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою Стороною. Необґрунтована відмова щодо внесення до Договору запропонованих змін не допускається. Сторони погоджуються, що відсутність у встановлений строк відповіді стосовно внесення змін до Договору від іншої Сторони, є згодою на внесення відповідних змін. Сторони погоджуються, що продовження строку оренди внаслідок дії обставин форс-мажор та/або неможливості Орендаря використовувати Майно з підстав, які не залежали від нього - не передбачає укладення додаткового договору.
122.          Відповідно до п. 10.6 договору чинність цього Договору припиняється внаслідок:
123.          закінчення строку, на який його було укладено;
124.          загибелі орендованого Майна;
125.          достроково за взаємною згодою Сторін або за рішенням суду;
126.          банкрутства Орендаря;
127.          ліквідації Орендаря;
128.          відмови Орендодавця від Договору відповідно до п. 9.5.
129.          Пунктом 10.9 договору сторони передбачили, що Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення Майна покладається на Орендаря.
130.          Відповідно до п. 10.11 договору Взаємовідносини Сторін, не врегульовані цим Договором, регулюються чинним законодавством України.
131.          Таким чином, чинним законодавством та договором не передбачено такої обов`язкової умови для припинення спірних договірних відносин як укладення додаткової угоди.
132.          В даному випадку дострокове припинення за взаємною згодою сторін відбулося у вигляді підписання акту №2 приймання-передачі (повернення) державного майна, щодо якого додержана обов`язкова форма - письмова.
133.          Більше того, пунктом 10.8 договору визначено, що у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.
134.          Отже, якби сторони не мали наміру припиняти договірні відносини між собою, то майно не було б повернуто балансоутримувачу.
135.          Відтак, колегія суддів вважає, що повернення орендованого майна від орендаря балансоутримувачу є достатньою підставою вважати припиненими договірні відносини між сторонами.
136.          Також, скаржник у своїй апеляційній скарзі зазначив, що грошові кошти, які були отримані ДП МА «Бориспіль» після набрання законної сили судовим рішенням у справах про стягнення грошових коштів із Позивача, були отримані Відповідачем на законних підставах, а саме: на виконання виданих Господарським судом Київської області наказів, а тому ці кошти не є безпідставно отриманими, не вважаються переплатою та не можуть бути стягнутими на користь Позивача.
137.          Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими твердженнями відповідача та зазначає, що у даній справі предмет спору становить період орендної плати липень-вересень 2020 року.
138.          Позовні вимоги по справі №  911/354/21 заявлені за період: за березень 2020 року на суму 1415948,45 грн. зі строком оплати до 15.04.2020, що підтверджується рахунком-фактури № 76/555 від 31.03.2020, актом приймання    здачі виконаних послуг від 31.03.2020; за квітень 2020 року на суму 1427276,04 грн. зі строком оплати до 15.05.2020, що підтверджується рахунком-фактури № 76/786 від 30.04.2020, актом приймання    здачі виконаних послуг від 30.04.2020; за травень 2020 року на суму 1431557,84 грн. зі строком оплати до 15.06.2020, що підтверджується рахунком-фактури № 76/989 від 31.05.2020, актом здачі виконаних послуг від 31.05.2020; за червень 2020 року на суму 1434420,98 грн. зі строком оплати до 15.07.2020, що підтверджується рахунком-фактури № 76/1229 від 30.06.2020, актом здачі виконаних послуг від 30.06.2020 та реєстрами виданих/отриманих оригіналів документів, за підписом бухгалтера відповідача.
139.          Що стосується справи № 911/3156/21, то позовні вимоги в ній заявлені за липень 2020 року на суму 410 982 грн. 41 коп., проте судом першої інстанції у даній справі № 911/2883/23 вірно зроблений розрахунок з урахуванням рішення суду по справі № 911/354/21. Зокрема, місцевим судом зазначено: оскільки за липень 2020 року позивач зобов`язаний здійснити сплату орендної плати, а відповідач мав право вимагати її оплати від позивача у розмірі 297  044,68грн (594089,36:100*50), приймаючи до уваги рішення суду у справі №911/3156/21 від 26.08.2022, яким стягнуто з ПП «Рапекс1» 205  491,21грн орендної плати, враховуючи суму зарахованого завдатку у розмірі 183  106,95грн, суд приходить до висновку, що відповідачем надмірно зараховано частину завдатку за  оренду у липні 2020  року, а саме 91  553,47грн (297  044,68-205 491,21).
140.          Відтак, природа коштів, що стягнуті місцевим судом у справі № 911/2883/23 відрізняється від стягнутих коштів у справах № 911/354/21 та № 911/3156/21, у зв`язку з чим безпідставним є ототожнення відповідачем коштів вже стягнутих за вказаними рішеннями суду і надмірно сплаченого позивачем завдатку, стягнення якого являється предметом розгляду даної справи.
141.          Виходячи з наведеного вище, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення місцевого господарського суду у справі № 911/2883/23, при ухваленні якого, з огляду на встановлені судом обставини, відсутні порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду зроблені на підставі повно та належно досліджених доказів із встановленням всіх необхідних обставин. Натомість доводи апеляційної скарги не спростовують висновки, викладені судом першої інстанції, а згідно з їх змістом спрямовані на перегляд справи.
142.          У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
143.          Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
144.          З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, доводи скаржника про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не знайшли свого підтвердження.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
145.          Відповідно до положень  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
146.          Згідно зі  ст. 276 ГПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
147.          З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 27.03.2024 у справі №911/2883/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається. 
148.          За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відсутні.
Судові витрати
149.          У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до  ст. 129 ГПК України  покладаються на скаржника.
150.          Керуючись ст.ст.  74,  129,  269,  275,  276,  281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1.  Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» залишити без задоволення.
2.  Рішення Господарського суду Київської області від 27.03.2024 у справі №911/2883/23 залишити без змін.
3.  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.
4.  Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

У зв`язку з відпусткою головуючого судді (судді-доповідача) Яценко О.В. з 08.07.2024 по 21.07.2024 та відпусткою судді Палія В.В. з 08.07.2024 по 12.07.2024 повний текст ухвали складено та підписано 22.07.2024.

Головуючий суддя                                                            О.В. Яценко 

Судді                                                                                О.О. Хрипун

                                                                                В.В. Палій