Справа № 439/619/24                                Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М. 
Провадження № 33/811/919/24                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі:
судді – Белени А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 21 травня 2024 року,
встановив :
Постановою судді Бродівського районного суду Львівської області від 21 травня 2024 року,
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватний підприємець,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.
ОСОБА_1 , визнаний винним у тому, що він 19 березня 2024 року о 05 годині 31 хвилини по вулиці Конюшківській, що в місті Броди, керував транспортним засобом, автомобілем марки: «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимогу п.2.9а ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді Доскоча Б.І., подав апеляційну скаргу в якій просить : поновити строк на апеляційне оскарження, постанову – скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Щодо пропущеного строку зазначає, що такий був пропущений з поважних причин, а відтак має бути поновлений. Зазначає, що оскаржувана постанова від 21.05.2024 року була скерована захиснику на електронну пошту лише 05.06.2024 року, про що останній повідомив його, більше того, відомості про винесення такої постанови до 05.06.2024 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень були відсутні, оскільки така постанова була лише 05.06.2024 оприлюднена, а загального доступу набула 07.06.2024 року. 
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що постанова судді першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а відтак підлягає скасуванню, а провадження – закриттю.
Зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено презумпцію невинуватості у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки доведення вини проведено на доказах, отриманих з порушенням процедури, визначеної чинним законодавством.
Апелянт покликається на те, що в матеріалах справи міститься акт огляду на стан сп`яніння, який був складений поліцейським ОСОБА_2 з порушеннями. Так, даний акт складався лише в одному примірнику, правопорушнику - не вручався. У зазначеному документі у графі відсутній обов`язків реквізит – підпис посадової особи, тобто поліцейського ОСОБА_2 , окрім цього в акті відсутній номер спеціального технічного засобу. Вважає, що відсутність у даному акті підпису посадової особи, відомостей про технічний прилад унеможливлює самостійне використання як доказу цього документа.
Звертає увагу суду на те, що поліцейським ОСОБА_2 було порушено п. 8 Інструкції № 1452/735, оскільки направлення ОСОБА_1 , яке б відповідало додатку № 1 ( до вказаної вище Інструкції) – не складалося та до матеріалів справи копія такого не долучалася.
Вказує, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 66 від 19 березня 2024 року не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки це є копія документа, а не його оригінал. Більше того, Висновок за № 66 від 19 березня 2024 року, жодного відношення до протоколу про адміністративне правопорушення № 666776 від 19.03.2024 року не має. Зазначений Висновок від 19.03.2024 року є доказом в іншій справі про адміністративне правопорушення № 439/612/24 під головуванням судді Петейчук Б.М. і є додатком до протоколу ААД № 666786 від 19 березня 2024 року.
Зазначає, що інспектором Турчином О.В. було складено на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії № 666776 від 19.03.2024 року, за те, що він нібито в порушення п. 2.9 а ПДР, хоча ОСОБА_1 фактично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відмовився від походження такого огляду в найближчому закладі охорони здоров?я про що суддя Петейчук Б.М. зазначає в оскаржуваній Постанові від 21.05.2024 року.
Також судом першої інстанції було порушено право на захист, оскільки 21.05.2024 року захисником ОСОБА_3 було подано клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншій справі, однак було прийнято рішення у справі, чим позбавлено апелянта права на захист.
Вказує, що суд першої інстанції залишив поза своєю увагою таку обставину, а зокрема те, що: відео файли, які містяться на DVD диску не підписані електронним підписом відповідного суб?єкта владних повноважень, тому не можуть враховуватись судом в якості допустимих та достатніх електронних доказів.
Причин пропуску апелянтом строку на подачу апеляційної скарги є поважними, а тому цей строк необхідно поновити.
Розгляд адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою представника останнього було призначено судом до розгляду 16.08.2024 року, однак правопорушник та його представник, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явилися. Однак до суду надійшло клопотання в якому представник – адвокат Галушка В.В. та його довіритель ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримують в повному обсязі, просять таку задоволити, а судовий розгляд проводити без їх участі, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності учасників процесу.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що вказана апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 666776 від 19 березня 2024 року з якого вбачається, що 19 березня 2024 року о 05 годині 31 хвилини по вулиці Конюшківській, що в місті Броди, водій: ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, автомобілем марки: «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19 березня 2024 року, відповідно до якого, водій ОСОБА_1 , перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (поведінка яка не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції о 04 годині 15 хвилин 19 березня 2024 року;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, час доставляння о 05 годині 49 хвилин 19 березня 2024 року;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 66 від 19 березня 2024 року, встановлюють те, що о 04 годині 30 хвилин 19 березня 2024 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;
- відеозаписом фіксації події адміністративного правопорушення з якого вбачається, що 19 березня 2024 року о 05 годині 31 хвилини по вулиці Конюшківська, місто Броди, Золочівського району, Львівської області, водій: ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, автомобілем марки: ««Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак: НОМЕР_1 . Окрім цього, на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Що стосується, аргументів сторони захисту, які були наведені у апеляційні скарзі щодо акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19 березня 2024 року то відповідно такий є належним доказом у справі. Зі змісту даного документу вбачається, що водій ОСОБА_1 був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає обстановці. На спростування тверджень сторони захисту, зазначаємо, що у дано документі присутні всі необхідні реквізити, він відповідає вимогам закону, зокрема зазначено за допомогою якого газоаналізатора мав бути здійснений огляд на стан сп`яніння – Alcotest Drager 68/20, однак ОСОБА_1 від такого відмовився, що також підтверджується відеозаписами, які містяться в матеріалах справи, зафіксовані на боді камеру 1662 (а.с.4).
Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Надуманими є твердження апелянта про те, що йому не було вручено акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, оскільки, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а отже поліцейським не використовувались спеціальні технічні засоби для такого огляду, відповідно, і були відсутні результати такого огляду, а відтак у поліцейських був відсутній обов`язок вручати ОСОБА_1 примірник акта.
Твердження про неналежність відеозапису, оскільки такий не підписаний електронним цифровим підписом, є необґрунтованими, оскільки відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Оскільки вимоги до доказів за КУпАП не містить норм, які передбачають обов`язок подання відповідних доказів з використанням електронного цифрового підпису, а з долученого і покладеного в основу оскаржуваної постанови судді відеозапису можливо встановити всі обставини та події, які мали місце 19.03.2024, такий є належним і допустимим доказом.
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Апеляційни суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на  ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до   адміністративної відповідальності ОСОБА_1   – залишити без задоволення. 
Постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 21 травня 2024 року  в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА