ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року                                                                                      Справа № 902/1445/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Грязнов В.В. 

секретар судового засідання Дика А.І. 

за участю представників сторін:
позивача - не з`явився
відповідача 1 - не з`явився
відповідача 2 - Мусійчук Н.І.
від відповідача 3 - не з`явився
третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024, повний текст складено 23.05.2024, у справі №902/1445/23 (суддя Яремчук Ю.О.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" (вул. Данила Галицького, буд. 6, м. Вінниця, Вінницький р-н., Вінницька обл., 21036)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан" (вул. Київська, буд. 14, Вінницький р-н., Вінницька обл., 21009)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" (Каботажний спуск, буд. 1, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54002)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "САТ.СЕРВІС АГРО-ТРЕЙД" (вул. Майбороди Дмитра, буд. 5, каб. 508, м. Вінниця, Вінницький р-н., Вінницька обл., 21000)
про стягнення 469 815,03 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" (Каботажний спуск, буд. 1, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54002)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" (вул. Данила Галицького, буд. 6, м. Вінниця, Вінницький р-н., Вінницька обл., 21036)
третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Діва-Агролан" (вул. Миру, 23, с. Кошилівка, Пулинський р-н., Житомирська обл., 12015)
про визнання договору поруки недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 в задоволенні первісного позову - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову - відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 року у справі №902/1445/23 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання договору поруки недійсним від 03.08.2020 №03/08-ЄА скасувати. Ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов ТОВ СП "Нібулон" до ТОВ "Ємільчине Агроком" про визнання недійсним з моменту укладення Договору поруки від 03.08.2020 №03/08-ЄА, укладеного між ТОВ "Ємільчине Агроком" та ТОВ "Діва Агролан", задоволити. Визнати недійсним з моменту укладення Договір поруки від 03.08.2020 №03/08-ЄА, укладений між ТОВ "Ємільчине Агроком" та ТОВ "Діва-Агролан". Судові витрати покласти на ТОВ "Ємільчине Агроком".
Апелянт зазначає, що в оскаржуваному рішенні відсутнє жодне мотивування з якого суд першої інстанції виходив відмовляючи в задоволенні зустрічного позову. Судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не враховано, що між ТОВ СП "Нібулон" та ТОВ "Діва-Агролан" було укладено договори поставки від 22.07.2020 №4484/2020 та від 28.07.2020 №4490/2020, згідно п. 10.10 яких: жодна зі Сторін не може передавати права та обов`язки за даним Договором третім особам без письмової згоди іншої Сторони, за виключенням законних представників. З зазначеного вбачається, що ТОВ "Діва-Агролан" не має права передавати права та обов`язки за Договорами поставки без письмової згоди ТОВ СП "Нібулон".
Звертає увагу, що ТОВ "Діва-Агролан" в порушення п. 10.10 Договорів поставки не отримало письмової згоди ТОВ СП "Нібулон" на передання прав та обов`язків за даними Договорами третім особам, а тому укладаючи 03.08.2020 з ТОВ "Ємільчине Агроком" Договір поруки №03/08-ЄА, ТОВ "Діва-Агролан" не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки не отримало від ТОВ СП "Нібулон" письмової згоди на його укладання, що в свою чергу є підставою для визнання його недійсним з моменту укладення.
Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №902/1445/23/3265/24 від 14.05.2024 витребувано матеріали справи з Господарського суду Вінницької області. 29.05.2024 матеріали справи №902/1445/23 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 - залишено без руху та надано апелянту 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків.
07.06.2024 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали від 05.06.2024.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2024 у справі №902/1445/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на "10" липня 2024 р. об 14:30 год. 
Запропоновано позивачу (за первісним позовом) у строк до 28.06.2024 надати суду обгрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії цього відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Запропоновано відповідачам (за первісним позовом) та третій особі (за зустрічним позовом) у строк до 28.06.2024 надати суду письмові пояснення з приводу поданої апеляційної скарги, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копій таких пояснень та доданих до них документів іншим учасникам справи.
Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 року у справі №902/1445/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ "Ємільчине Агроком" до ТОВ "Діва-Агролан", ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон", ТОВ "CAT.СЕРВІС АГРО-ТРЕЙД" про стягнення 469 815, 03 грн. - скасувати. Позовні вимоги в даній частині задовольнити в повному обсязі згідно вимог викладених у позовній заяві. Забезпечити розгляд апеляційної скарги за участю представника TOB "Ємільчине Агроком" - адвоката Оверковського К.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів.
Апелянт щодо посилання суду на п. 10.10. Договору поставки, який передбачає, що жодна зі Сторін не може передати права та обов`язки за даним Договором третім особам без письмової згоди іншої Сторони, за виключенням законних правонаступників, зазначає наступне. Вважає, що даний пункт договору не підлягає до застосування щодо виниклих правовідносин, передача прав та обов`язків саме стороною договору поставки не відбувалася. Фраза "жодна зі Сторін не може передати права та обов`язки за даним Договором третім особам" означає передачу прав саме стороною договору поставки, а в даному випадку постачальник ТОВ "Діва-Агролан" не передавало прав в порядку п. 10.10.
Скаржник звертає увагу, що договір виконаний між кредитором та поручителем шляхом виконання обов`язку по договору поруки та взаємозаліку зустрічних грошових вимог (від 01.05.2023). При цьому, порука не передбачає перехід прав і обов`язків до іншої особи, а є забезпеченням виконання зобов`язань, та не змінює його сторін та обов`язків. Виконання договору поруки поручителем згідно закону дає право задовольнити свої вимоги в межах виконаного зобов`язання та свідчить про законне правонаступництво що передбачено ЦК України та п. 10.10 Договору поставки.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 - залишено без руху та надано апелянту 10- денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків.
14.06.2024          від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали від 05.06.2024.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.06.2024 у справі №902/1445/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 розгляд апеляційної скарги призначено на 10.07.2024 об 14:30 год. 
Запропоновано відповідачам (за первісним позовом) та третій особі (за зустрічним позовом) у строк до 02.07.2024 надати суду відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії цього відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Ухвалено провести судове засідання "10" липня 2024 р. об 14:30 год. в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів системи "Easy Соn" із представником ТОВ "Ємільчине Агроком" - адвокатом Оверковським К.В. Роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України. Об`єднано до спільного розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23.
01.07.2024          на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23, в якому останній вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 469815,03 грн законним та обгрунтованим, а тому просить залишити рішення суду в частині відмови в задоволенні первісного позову без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" - без задоволення (а.с. 241-244).
В судове засідання 10.07.2024 з`явилась представник відповідача-2 (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів системи "Easy Con"), яка заперечила доводи апеляційної скарги та надала усні пояснення по суті спору.
Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомлені.
Відповідно до норм ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційних скарг стосовно дотримання норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача-2, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан" та Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарським підприємством "Нібулон" укладено Договір поставки № 4484/2020 від 22.07.2020 та Договір поставки за № 4490/2020 (т. 1, а.с. 86-89; 90-92).
За умовами Договору поставки № 4484/2020 від 22.07.2020 та Договору поставки за № 4490/2020 від 28.07.2020, Постачальник - ТОВ "Діва-Агролан" зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю - ТОВ СП "Нібулон" сільськогосподарську продукцію власного виробництва в асортименті за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з Покупцем і вказаних у Договорі та в Додатках до Договору, а Покупець зобов`язується здійснити приймання та оплату товару.
Поряд з цим, 03.08.2020 між ТОВ "Ємільчине-Агроком" та ТОВ "Діва - Агролан" укладено договір поруки № 03/08-ЄА (далі - Договір поруки; а.с. 84).
Відповідно до Договору поруки №03/08-ЄА ТОВ "Ємільчине Агроком" (поручитель) зобов`язалося відповідати за повне та своєчасне виконання ТОВ "СП "Нібулон" (Боржник) його Боргових Зобов`язань перед ТОВ "Діва-Агролан" (Кредитор) за договором поставки від 22.07.2020 року №4484/2020 та Договором поставки №4490/2020 від 28.07.2020 року (Основним договором) - укладених між ТОВ "Діва-Агролан" та ТОВ "Сільськогосподарським підприємством "Нібулон" щодо сплати будь-яких сум чи їх частини, що виникають із Основного договору. Під Борговими Зобов`язаннями слід розуміти як повну їх суму, так і будь - яку їх частину.
Пунктом 2.1. Договору поруки встановлено, що порукою забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати Боржником його Боргових Зобов`язань у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Основному договорі. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги Кредитора щодо, оплати Боржником вартості отриманого та неоплаченого товару та нарахованих і несплачених Боржником штрафних санкцій.
Матеріалами справи встановлено, що ТОВ "Діва-Агролан" на виконання умов Договору поставки № 4484/2020 від 22.07.2020 здійснено поставку Товару - пшениці 3-го класу у кількості 22,92 т та пшениці 4-го класу у кількості 26,1 т, що підтверджується первинними документами, а саме: видатковою накладною № 91 від 10.08.2020, товарно-транспортною накладною № 108 від 10.08.2020 та товарно-транспортною накладною № 109 від 10.08.2020. 10.08.2020 року ТОВ "Діва- Агролан" було виставлено рахунок - фактуру ТОВ СП "Нібулон" за № 46 на загальну суму - 285 303 грн 20 коп. 12.08.2020 ТОВ СП "Нібулон" частково оплатив 80% від основної суми, а саме - 237 752 грн 67 коп, що і підтверджується платіжним дорученням №3625 від 12.08.2020.
11.08.2020          ТОВ "Діва-Агролан" на виконання умов Договору поставки № 4484/2020 від 22.07.2020 здійснено поставку Товару - пшениці 2-го класу у кількості 34,34 т та пшениці 2-го класу у кількості 37,6 т, що підтверджується видатковою накладною № 92, товарно-транспортною накладною № 106 від 10.08.2020 та товарно-транспортною накладною № 107 від 10.08.2020. 
11.08.2020 року ТОВ "Діва-Агролан" було виставлено рахунок-фактуру ТОВ СП "Нібулон" за № 47 на загальну суму - 425 476 грн 49 коп. 
12.08.2020 ТОВ СП "Нібулон" частково оплатив 80% від основної суми, а саме - 354 563 грн. 74 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2376 від 13.08.2020 року.
13.08.2020          року ТОВ "Діва-Агролан" на виконання умов Договору поставки № 4484/2020 від  22.07.2020 здійснено поставку Товару - пшениці 3-го класу в кількості 73,28 т, що підтверджується видатковою накладною № 93, товарно-транспортною накладною № К 110 від 12.08.2020 та товарно-транспортною накладною № К 111 від 12.08.2020. 12.08.2020 відповідно ТОВ "Діва-Агролан" було виставлено рахунок-фактуру ТОВ СП "Нібулон" за № 48 на загальну суму - 432 352 грн 30 коп. 
14.08.2020 ТОВ СП "Нібулон" частково оплатив 80% від основної суми, а саме - 360 293 грн 58 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2532 від 14.08.2020.
Протягом 30-31.07.2020 ТОВ "Діва-Агролан" на виконання умов Договору поставки № 4490/2020 від 28.07.2020 здійснено поставку Товару - пшениці 2-го класу в кількості 244,655 т., та З- го класу в кількості 31,281 т., що підтверджується видатковою накладною №86 від 03.08.2020, товарно-транспортними накладними; №21 від 30.07.2020; №22 від 30.07.2020; №24 від 30.07.2020; №20 від 30.07.2020; №19 від 30.07.2020; №19 від 30.07.2020; №23 від 31.07.2020; №25 від 31.07.2020. 03.08.2020 відповідно ТОВ "Діва-Агролан" було виставлено рахунок-фактуру ТОВ СП "Нібулон" за № 44 на загальну суму - 1675758 грн 30 коп. 03.08.2020 ТОВ СП "Нібулон" частково оплатив 80% від основної суми, а саме - 1396465 грн 25 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2805 від 04.08.2020.
Позивачем (за первісним позовом) вказується, що за Договором поруки №03/08-ЯА, укладеним 03.08.2020, ТОВ "Ярмолинці Агроном" (поручитель) зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання ТОВ "СП "Нібулон" (Боржник) його Боргових Зобов`язань перед ТОВ "Діва-Агролан" (Кредитор) за договором поставки від 22.07.2020 року №4484/2020 та Договором поставки №4490/2020 від 28.07.2020 року (Основним договором) - укладених між ТОВ "Діва-Агролан" та ТОВ "Сільськогосподарським підприємством "Нібулон" щодо сплати будь-яких сум чи їх частини, що виникають із Основного договору. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, що на даний час TOB "САТ.СЕРВІС АГРО ТРЕЙД" є правонаступником ТОВ "Ярмолинці Агроном". 
Також, листами вих. №30/05-23 від 30.05.2023 р. та 19/06-23 від 19.06.2023 було повідомлено ТОВ "СП "Нібулон" про необхідність сплати грошових коштів та надано всі необхідні докази в підтвердження викладених обставин. Також, листом №30/05-23 СС від 30.05.2023 р. було повідомлено ТОВ "САТ.СЕРВІС АГРО ТРЕЙД" про необхідність сплати грошових коштів та надано всі необхідні докази в підтвердження викладених обставин.
За доводами позивача (за первісним позовом) ТОВ "Ємільчине Агроком" на підставі договору поруки №03/08-ЄА, укладеного 03.08.2020, виконало замість ТОВ "СП "Нібулон" зобов`язання із оплати поставки в частині невиконаних грошових зобов`язань, що за доводами позивача (за первісним позовом) підтверджується актом взаємозаліку зустрічних грошових вимог від 01.05.2023 року на суму 469 815,03 гривень, що укладений між ТОВ "Діва-Агролан" та ТОВ "Ємільчине Агроком", а тому, в силу вимог п. 3.5. Договору поруки, ч. 2 ст. 556, ст. 512 ЦК України, до ТОВ "Ємільчине Агроком" перейшло право вимоги до ТОВ "СП "Нібулон" на суму фактично виконаного зобов`язання за Договорами поставки.
У зв`язку несплатою боргу позивач (за первісним позовом) з мотивів, вказаних у позовній заяві, звернувся до суду з даним позовом.
Окрім того, 11.12.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" через систему "Електронний суд" надійшла зустрічна позовна заява (вх. № канц. 1544/23) про визнання договору поруки недійсним.
Ухвалою суду від 18.12.2023 зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроном" про визнання договору поруки недійсним, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" про стягнення 469 815,03 грн, об`єднавши зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом у справі № 902/1445/23 та призначивши його до розгляду в судовому засіданні на 04.01.2024.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 в задоволенні первісного позову - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову - відмовлено.
Місцевий господарський суд вказав, що зважаючи на підстави заявленого позову, необхідним є встановлення наявності чи відсутності у Договорах поставки від 22.07.202- №4484/2020 та від 28.07.2020 № 4490/2020 застережень щодо обов`язковості згоди боржника при заміні прав та обов`язків у зобов`язанні.
Так, судом встановлено, що відповідно до п. 10.10. Договорів визначено, що жодна із сторін не може передати права та обов`язки за цими договорами третім особам без письмової згоди іншої сторони за виключенням законних правонаступників.
Наведені положення п.п.10.10. Договорів поставки від 22.07.202- № 4484/2020 та від 28.07.2020 № 4490/2020 дають підстави для висновку, що вказані положення поширюють свою дію на вчинення правочину відступлення права вимоги до боржника (замовника) - правочину щодо заміни кредитора у зобов`язанні, з огляду на що для укладення між ТОВ "Ємільчине Агроком" та ТОВ "Діва-Агролан" Договору поруки № 03/08-ЄА від 03.08.2020 необхідним було отримання згоди боржника (ТОВ "СП "Нібулон").
В той же час, положеннями п.п.10.10. Договорів поставки від 22.07.202- № 4484/2020 та від 28.07.2020№ 4490/2020 встановлено письмову форму отримання згоди, що може виражатись у відповідному листі/шляхом укладання трьох-стороннього договору відступлення права вимоги (первісний кредитор, новий кредитор та боржник), тощо.
Місцевий господарський суд зазначив, що сам факт того, що позивач за первісним позовом не надав жодних доказів наявності письмової згоди боржника, тому договір поруки № 03/08-ЄА від  03.08.2020 є таким, що укладений без згоди ТОВ СП "Нібулон".
Щодо підстав визнання недійсним договору поруки, то суд першої інстанції виснував про відсутність правових підстав для визнання недійсним Договору поруки № 03/08-ЄА від 03.08.2020 з огляду на те, що в договорах поруки чітко та прямо передбачено, що первісний кредитор передає новому кредитору належне йому право вимоги до боржника: вартості отриманого та неоплаченого товару та нарахованих і несплачених Боржником штрафних санкцій, що виникають з основних договорів поставки, що в даному випадку становить визначену суму, а саме в сумі 469 816,03 грн. Тобто, у пунктах 10.10 договорів поставки сторони обмежили передання іншим особам без письмової згоди іншої сторони всіх прав та обов`язків, що виникають з цих договорів, в тому числі права вимоги заборгованості.
Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 та мотивами суду першої інстанції, позивач (за первісним позовом) та відповідач (за первісним позовом) звернулися до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційними скаргами.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Під захистом права розуміється державна примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною Спосіб захисту може бути виражений як концентрований вираз змісту (суті) державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в іншій спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішу є питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
При цьому, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права саме відповідачем, з урахуванням належності обраного способу судового захисту.
Правовідносини між сторонами у даній справі виникли на підставі умов договору поставки.
Частиною 1 ст. 265 ГК України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.
Статтею 265 Господарського кодексу України яка кореспондується з положеннями статі 712 Цивільного кодексу України, встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 1. 2 ст. 712 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи за договором поруки № 03/08-ЄА від 03.08.2020 де сторонами є ТОВ "Ємільчине Агроком" та ТОВ "Діва -Агролан", до ТОВ "Ємільчине Агроком" перейшло право вимоги до ТОВ "СП "Нібулон" за договорами поставок.
В даному випадку, спірний договір поруки № 03/08-ЄА від 03.08.2020 за своєю правовою природою є договором відступлення права вимоги (правочином щодо заміни кредитора у зобов`язанні).
Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість про яку йде мова у Договорі - це невиконані ТОВ "СП "Нібулон" зобов`язання по оплаті за договорами поставки укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан" та Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарським підприємством "Нібулон" № 4484/2020 та № 4490/2020.
Частиною 1 статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Пунктом 1 частини І статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, що визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
З аналізу вказаних норм ЦК України вбачається, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором. При цьому, якщо договором встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється за згодою боржника, то така заміна без згоди боржника не відповідає умовам вказаного договору та приписам чинного законодавства.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що питання нікчемності правочину про відступлення прав вимоги не є безспірним, а тому потребує доведення в судовому процесі та, за наявності підстав, такий правочин підлягає визнанню недійсним згідно з положеннями чинного законодавства (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 910/12827/17).
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.
Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини 1 статті 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам частини 1 статті 516 ЦК України.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015р. у справі №910/6098/14 та Верховний Суд у постановах від 02.03.2018р. у справі №904/9674/16, від 22.05.2018р. у справі №904/11838/16, від 05.06.2019р. у справі №910/10412/18, від 12.12.2019р. у справі №924/51/19.
З огляду на наведене, зважаючи на підстави заявленого позову, необхідним є встановлення наявності чи відсутності у Договорах поставки від 22.07.2020 № 4484/2020 та від 28.07.2020 № 4490/2020 застережень щодо обов`язковості згоди боржника при заміні прав та обов`язків у зобов`язанні.
Дослідивши умови договорів поставки вбачається, що відповідно до п. 10.10 - жодна із сторін не може передати права та обов`язки за цими договорами третім особам без письмової згоди іншої сторони за виключенням законних правонаступників.
Наведені положення п.п. 10.10. Договорів поставки від 22.07.2020 № 4484/2020 та від 28.07.2020 № 4490/2020 дають підстави колегії суду виснувати, що вказані положення поширюють свою дію на вчинення правочину відступлення права вимоги до боржника (замовника) - правочину щодо заміни кредитора у зобов' язанні. з огляду на що для укладення між ТОВ "Ємільчине Агроном" та ТОВ "Діва-Агролан" Договору поруки № 03/08-ЄА від 03.08.2020 необхідне отримання згоди боржника - ТОВ "СП "Нібулон".
В той же час, положеннями п.п. 10.10. Договорів поставки від 22.07.2020 № 4484/2020 та від 28.07.2020 № 4490/2020 встановлено письмову форму  отримання згоди, що може виражатись у відповідному листі/шляхом укладання трьохстороннього договору відступлення права вимоги (первісний кредитор, новий кредитор та боржник), тощо.
Дослідивши матеріали справи вбачається відсутність письмово оформленої згоди боржника - ТОВ "СП "Нібулон" в правовому полі дії п.п. 10.10. Договорів поставки від 22.07.2020 № 4484/2020 та від 28.07.2020 № 4490/2020 щодо укладення договору поруки між ТОВ "Ємільчине Агроном" та ТОВ "Діва-Агролан".
Що ж стосується доводів відповідача-1 (за первісним позовом) щодо того, що п.п. 10.10. Договорів поставки від 22.07.2020 № 4484/2020 та від 28.07.2020 № 4490/202 не підлягають застосуванню до правовідносин по справі, оскільки ТОВ "Діва-Агролан" не передавало права в порядку п. 10.10 договорів поставки, то колегія суду зауважує наступне.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні: 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Права та обов`язки сторін чітко регламентовані положеннями договорів поставки та нормами законодавства України, котрі направленні на регулювання відносин щодо поставки товарів (статтею 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статі 712 Цивільного кодексу України).
Пунктами 1.1 договорів поставки від 22.07.2020 № 4484/2020 та від 28.07.2020 № 4490/202 визначено, що постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію власного виробництва (в подальшому - Товар) в асортименті, за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем і вказаних у Договорі та в  Додатках до Договору, а покупець зобов`язався здійснити приймання та оплату Товару.
У п. 3.2 договору поруки визначено, що поручитель зобов`язаний самостійно виконати обов`язок боржника перед кредитором зазначений в п. 2.1.1 договору протягом 10-ти робочих днів із моменту отримання письмової вимоги кредитора.
Між тим, п. 2.1.1 договору поруки визначено, що порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо: оплати боржником вартості отриманого та неоплаченого товару та нарахованих і несплачених боржником штрафних санкцій.
Відтак, договорами поставки визначено зобов`язання покупця - ТОВ "СП "Нібулон" прийнята та оплатити Товар та зобов`язання постачальника ТОВ "Діва-Агролан" - поставити і передати у власність покупця сільськогосподарську продукцію.
Пунктом 3.5 договору поруки визначено, що у випадку виконання поручителем обов`язку боржника за основним договором та борговими зобов`язаннями, поручитель набуває усі права кредитора щодо такого обов`язку боржника, а також інших поручителів, про яких має бути повідомлено кредитора.
Колегія суду резюмує, що "права кредитора, які передаються іншій особі" та "право вимоги" є тотожними поняттями, так само як і "передача прав кредитора" та "уступка права вимоги".
Відтак, даним пунктом договору поруки чітко регламентовано перехід права вимоги від постачальника ТОВ "Діва-Агролан" до нового кредитора ТОВ "Ємільчине Агроком".
Між тим, правова природа коштів, котрі заявлені позивачем (за первісним позовом) є саме заборгованість за отриманий по договорах поставки товар, яка підтверджена належними та допустимими доказами по справі, однак не оплачена відповідачем (за первісним позовом) в повному обсязі.
Дане повністю нівелює доводи відповідача (за первісним позовом) щодо того, що укладений між ТОВ "Ємільчине Агроком" та ТОВ "Діва-Агролан" договір поруки є договором направленим на забезпечення виконання зобов`язань (саме порука) яке не змінює обов`язків та сторін договору поставки.
З огляду на наведене, враховуючи відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, зважаючи на обов`язковість такої згоди в силу дії п.п. 10.10 договорів поставки, вбачається відсутність підстав для задоволення первісного позову щодо солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" та Товариства з обмеженою відповідальністю "САТ.СЕРВІС АГРО ТРЕЙД" на користь ТОВ "Ємільчине Агроком" грошових коштів в сумі 469 815,03 грн.
Таким чином рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення 469815,03 грн є законним, обгрунтованим, таким, що ґрунтується на повному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.
Що ж до зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору поруки № 03/08-ЄА від 03.08.2020, то колегія суду зазначає таке.
Для вирішення питання про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, правове значення має встановлення впливу наслідків вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи. У такому випадку важливим є врахування того, що таке звернення заінтересованої особи до суду з позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних з вчиненням такого правочину (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №910/8357/18. постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №910/23097/17).
Частиною 3 статті 215 ЦК України визначено: якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
При цьому, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, що закріплено у статті 236 ЦК України.
Частиною І статті 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини І статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, що визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК У країни заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.
Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов`язанні, якщо обов`язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини 1 статті 215 ЦК України договору про відступлення права вимоги як такого, що суперечить вимогам частини 1 статті 516 ЦК України.
Аналогічний усталений правовий висновок, викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.03.2018 № 904/9674/16, від 22.05.2018 у справі № 904/11838/16, від 29.05.2018 у справі № 910/14716/17, від 25.04.2019 у справі № 912/1135/18, від 18.06.2019 у справі № 915/1622/16 від 17.10.2019 у справі № 922/460/19, від 12.12.2019 у справі № 924/51/19, від 26.02.2020          у справі № 910/17580/18, від 13.08.2020 у справі № 910/16919/19, від 30.09.2020 у справі № 905/1787/19, від 28 10.2021 у справі № 910/19358/20, від якого (висновку) Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав відступати, повернувши справу № 761/21994/15-ц на розгляд колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 761/21994/15-ц).
Зокрема, Верховним Судом України у справі № 910/6098/14 (3-43гс15) по суті зроблено висновок, що у разі, коли один договір (який укладається однією із сторін) суперечить умовам іншого договору (де така особа була стороною договору), то для захисту прав та інтересів особи (яка не укладала наступний договір) може бути застосований такий спосіб захисту, як визнання правочину недійсним. 
Апеляційний суд додатково зазначає про те, що погоджені сторонами умови договору поставки надають саме сторонам такого правочину розширене коло прав, а саме, користуючись принципом свободи договору, постачальник і покупець у договорі поставки забезпечили собі право безпосередньо впливати на зміну контрагентів за цим договором, тобто порядок заміни кредитора відрізняється від типового (без згоди боржника). Таким чином, у цьому випадку позивач (за зустрічним позовом) як боржник намагається відновити своє порушене право та інтерес у контексті єдиної умови договору поставки (п. 10.10), що тягне за собою негрошове зобов`язання, а саме умови, яка надавала покупцю (Боржнику) право вирішувати: погоджувати первісному кредитору (відповідачу-1) передання прав та обов`язків іншій особі (новому кредитору) чи відмовити у цьому.
Аналогічний усталений правовий висновок, викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Су ду від 14.05. 2024 по справі № 911/2275/22.
Підсумовуючи усе встановлене вище колегія суду резюмує, що позивач (за первісним позовом) не спростував порушення ТОВ "Діва-Агролан" та ТОВ "Ємільчине Агроком" при укладенні оспорюваного договору поруки майнового інтересу позивача (за зустрічним позовом) як покупця за договором поставки, який (інтерес) полягав у недотриманні (нехтуванні) його права надавати контрагенту (відповідачу-1) згоду на передачу прав та обов`язків іншій особі - новому кредитору, про обов`язковість отримання якої боржник і первісний кредитор керуючись принципом свободи договору, домовилися в пункті 10.10 зазначеного договору.
При цьому, враховуючи викладені в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 та в постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/19 її правові висновки, на які колегія суддів посилалась вище, слід також зазначити, що захист прав позивача (за зустрічним позовом) у даному випадку можливий лише в межах спору про визнання недійсним відповідного договору поруки.
Підсумовуючи зазначене, колегія суддів визнає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню зустрічна вимога позивача (за зустрічним позовом) про визнання договору недійсним в силу положень ч. 1 ст. 203, ч. 3 ст, 215 та ч. 1 ст. 516 ЦК України та договору за яким відбулось передання прав кредитора.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Горіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
З огляду на встановлене судом апеляційної інстанції, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, діючи в правову полі ч. 4 ст. 11 ГПК України, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 підлягає задоволенню, при цьому рішення Господарського суду Вінницької області слід скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічної позовної вимоги та прийняти в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задоволити.
Крім того, в силу вимог ст. 129 ГПК України у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача 2, судовий збір покладається на позивача (за первісним позовом).

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 272, 273, 275, 276, 277, 278, 279, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                                 
ПОСТАНОВИВ:

1.  Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 – залишити без задоволення.
2.  Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон"  на рішення Господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23 – задоволити.
3. Рішення  господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23  – скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічного позову щодо визнання договору поруки недійсним.
4. Прийняти в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задоволити.
5. Визнати недійсним з моменту укладення Договір поруки від 03.08.2020 №03/08 – ЄА укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" та  Товариством з обмеженою відповідальністю "Діва-Агролан". 
6. В решті рішення господарського суду Вінницької області від 23.04.2024 у справі №902/1445/23   – залишити без змін.
7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ємільчине Агроком" (вул. Данила Галицького, буд. 6, м. Вінниця, Вінницький р-н., Вінницька обл., 21036) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" (Каботажний спуск, буд. 1, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54002) 2684 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору за подання зустрічної позовної заяви та 4026 грн  витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.
8. Господарському суду Вінницької  області видати наказ.
9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 287-291 ГПК України.
10. Справу №902/1445/23  повернути доГосподарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "16" липня 2024 р.

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю. 

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.