УХВАЛА
11 вересня 2024 року 
м. Київ
справа № 526/1240/22
провадження № 61-11858ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 липня 
2024 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Гадячгаз» (далі - 
ПрАТ «Гадячгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу у розмірі 44 256,09 грн.
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ПрАТ «Гадячгаз» про захист прав споживачів.
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 11 грудня 
2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2024 року, у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Гадячгаз» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Гадячгаз» задоволено.
Визнано незаконними дії ПрАТ «Гадячгаз» щодо припинення газопостачання (розподілу природнього газу) до будинку за адресою: 
АДРЕСА_1 , шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача ОСОБА_1 . 
Визнано незаконними дії ПрАТ «Гадячгаз» щодо здійснення нарахувань необлікованих об`ємів ( обсягів ) природного газу на підставі пункту 1 глави 3 розділу 11 Кодексу ГРМ на суму 44 256,09 грн.
Зобов`язано ПрАТ «Гадячгаз» відновити газопостачання до вищезазначеного житлового будинку.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
20 серпня 2024 року ПрАТ «Гадячгаз» звернулосядо Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2024 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі за первісним позовом про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу у розмірі 44 256,09 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2024 року (250 х 3 028 грн =757 000 грн), а також зустрічними позовними вимогами про захист прав споживачів.
Касаційна скарга містить посилання на випадки, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справіпідлягає касаційному оскарженню.
Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що справа має виняткове для нього значення, зводиться до незгоди із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Верховний Суд враховує Рекомендації № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 
1997 року).
З урахуванням наведеного, оскільки ПрАТ «Гадячгаз» подалокасаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 176 ЦПК України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 11 грудня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 18 липня 2024 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Гадячгаз» про захист прав споживачів.
Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                   В. М. Коротун
 
Є. В. Коротенко
 
М. Є. Червинська