ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 686/19767/23
Провадження № 22-ц/4820/991/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,
з участю апелянта ОСОБА_1 та його представника,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Мазурок О.В. від 04 березня 2024 року.
 
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_3 , звертаючись в суд з позовом до відповідачки, вказував, що 07.06.2013 року між ним та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 . 
15.02.2018 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/22265/17 шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано.
Починаючи з січня 2020 року,  ОСОБА_5 проживає із своїм батьком ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади № 2023/003717135.
Донька Дарія є ученицею 3-Д класу Хмельницької середньої загальноосвітньої школи 1-ІII ступенів імені ОСОБА_6 . Згідно довідки навчального закладу № 01-39/194 від 22.05.2023 року за період її навчання у 3-Д класі її матір ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала школу, не телефонувала та не спілкувалася з класним керівником. На батьківські збори не приходила. Вихованням та навчанням дитини займається її батько ОСОБА_1 .
Весь навчальний процес забезпечує батько ОСОБА_1 (витрати, навчання, батьківські збори, гуртки, тощо). Матір участі у навчальному процесі не приймає.
Актом від 29.05.2023 року підтверджується, те що ОСОБА_1 самостійно займається вихованням своєї доньки – ОСОБА_7 , та те, що останні проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідачка з 01.07.2022 року проживає окремо від доньки в м. Гамбург.
ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, займається навчальним процесом доньки, стимулює інтерес дитини до навчання та саме він опікується донькою.
З цих підстав позивач просив визначити місце проживання дитини, доньки – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком – ОСОБА_1 , за місцем їх проживання по АДРЕСА_2 .
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року в задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дитини відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне і задовольнити позов. На думку апелянта, суд першої інстанції не взяв до уваги, що він та відповідачка не дійшли згоди щодо місця проживання та виховання доньки з причин постійної зміни позиції відповідачки з цього питання, між ними наявний спір щодо місця проживання дитини. Метою звернення до суду з цим позовом є саме убезпечення доньки від ймовірного проживання за межами України, на чому наполягає відповідачка. Вважає висновок суду про відсутність предмета спору помилковим, оскільки такий спір існує. Відповідачка в заперечення доводів позивача не надала жодних доказів. 
Вважає, що судом першої інстанції порушено процесуальні норми ст. 2, 12, 81, 263 ЦПК України, рішення суду є необґрунтованим.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.
Відповідачка ОСОБА_2 подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.
Представник органу опіки та піклування просив розглядати справу у його відсутності, підтримує письмовий висновок виконкому Хмельницької міської ради на суті спору.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції не повній мірі з`ясував обставини, які мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
Так, судом встановлено, що з 07.06.2013 року ОСОБА_1  та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька ОСОБА_4 . 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.02.2018 року укладений між ОСОБА_1  та ОСОБА_2 шлюб розірвано.
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади № 2023/003717135 від 15.05.2023 року ОСОБА_4  зареєстрована з 15.05.2023 року із своїм батьком ОСОБА_1 у АДРЕСА_2 .
Згідно висновку виконавчого комітету Хмельницької міської ради як органу опіки та піклування від 29.12.2023 року №3527/01-31 визнано недоцільним визначати місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 .
Наведене підтверджується матеріалами справи.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів існування спору між сторонами щодо місця проживання дитини, а також, що проживання дитини з матір`ю не відповідатиме інтересам дитини.
Проте такі висновки є суперечливими і не відповідають обставинам справи.
Згідно з частиною 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
За змістом статей 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.
За змістом ч.ч.1-2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
За пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За змістом ч.1 ст. 15 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підтвердження факту порушення його права позивач посилався на наявність спору між сторонами щодо місця проживання малолітньої доньки Дарії.
В суді першої інстанції відповідачка ОСОБА_2 діяла через свого представника ОСОБА_8 , який заперечив проти позову, пославшись на те, що донька лише тимчасово проживає з батьком, поки відповідачка мешкає за кордоном.
Згідно з висновком органу опіки та піклування (а.с.46-47) мати ОСОБА_2 до служби у справах дітей Хмельницької міської ради не прийшла, у листі від 06.12.2023 року на електронну адресу служби повідомила, що тимчасово проживає у Німеччині. Заперечує проти позову батька, оскільки проживання доньки з ним є тимчасовим. Вона створює добрі умови для дитини в Німеччині і має намір повернутися за нею найближчим часом.
Апеляційний суд дослідив також копію цього листа ОСОБА_2 до служби у справах дітей, в якому відповідачка підтверджує тимчасовість проживання дитини з батьком і намір забрати дитину до Німеччини для проживання з нею.
Наведені обставини цілком підтверджують відсутність згоди батьків на проживання дитини з позивачем і спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність спору між сторонами щодо місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_9 .
Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для визначення місця проживання дитини з батьком, апеляційний суд бере до уваги таке.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Сторони не заперечують, що донька ОСОБА_9 проживає з батьком в м. Хмельницькому з 01.07.2022 року, відповідачка проживає окремо від доньки в м. Гамбург, до цього з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну відповідачка з донькою виїздили у Німеччину.
Відповідачка з 01.07.2022 року проживає окремо від доньки в м. Гамбург.
Фактично починаючи з січня 2020 року донька сторін ОСОБА_9   проживає із своїм батьком ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , оскільки матір також виїздила закордон. 
ОСОБА_5 є ученицею 3-Д класу Хмельницької середньої загальноосвітньої школи 1-ІII ступенів імені ОСОБА_6 . Згідно довідки навчального закладу № 01-39/194 від 22.05.2023 року за період її навчання у 3-Д класі її матір ОСОБА_2 жодного разу не відвідувала школу, не телефонувала та не спілкувалася з класним керівником. На батьківські збори не приходила. Вихованням та навчанням дитини займається її батько ОСОБА_1 .
Актом від 29.05.2023 року підтверджується, те що ОСОБА_1 самостійно займається вихованням своєї доньки – ОСОБА_7 , та те, що останні проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
За змістом ч.ч.1-2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Згідно з ч.ч.1-2 ст. 171 ЦПК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Незважаючи на те, що доньці сторін виповнилося майже 10 років на час розгляду справи, суд першої інстанції не з`ясував думку дитини щодо вирішення цього спору.
Згідно з повідомленням Хмельницького міського центру соціальних служб від 06.11.2023 року № 291/01-23 психологами центру вивчався психоемоційний стан дитини ОСОБА_7 та її прихильність до кожного з батьків.
За результатами проведення психологічних консультацій (з 25.10.2023 по 06.11.2023) з використанням проективних методик, бесід, спостережень та тестів Дарія обирає позиції в найбільшій близькості до тата, що свідчить про їх близький емоційний контакт. Між мамою та дитиною порушений емоційний зв`язок. За результатами тесту «Незакінчені речення» Дарія висловилася, що мама постійно відкуповується після сварки, а похвала буває за хороше навчання. Найбільш образливим для неї є, коли мама говорить, що тата заберуть на війну, і вона житиме з мамою, й що дівчинка не має права голосу.
Наведене свідчить про найбільш тісний психоемоційний зв`язок дитини з батьком і її бажання проживати саме з ним.
В свою чергу, вказуючи на відсутність доказів того, що проживання дитини з матір`ю не відповідатиме інтересам дитини, суд першої інстанції не врахував, що матір дитини не ставила питання про визначення місця проживання дитини з нею.
Так, заперечуючи проти позову ОСОБА_1 , відповідачка  ОСОБА_2 не подала зустрічний позов про визначення місця проживання дитини з нею.
Впродовж розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції відповідачка не з`являлася до суду, не висловлювала особисто свою позицію по суті спору. У письмовій заяві до апеляційного суду  ОСОБА_2 просила розглянути апеляційну скаргу без її участі, покладалася на думку суду. 
Висловлений відповідачкою у листі від 06.12.2023 року намір забрати дитину до Німеччини для проживання з нею після створення нею добрих умов не обумовлений жодними часовими рамками.
За цих обставин посилання суду на відсутність доказів того, що проживання дитини з матір`ю не відповідатиме інтересам дитини, є безпідставним і створює правову невизначеність щодо цього спору.
З цих же підстав суд не бере до уваги як необґрунтований висновок органу опіки та піклування про недоцільність визначення місця проживання дитини з батьком.
З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та задовольнити позов - визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2684 грн. понесених судових витрат (1073,60 грн. за подачу позову та 1610,40 грн. за подачу апеляційної скарги).
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2684 грн. понесених судових витрат.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2024 року.

Судді                                                         Л.М. Грох

                                                                       Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк