Справа № 350/2188/23 
Провадження № 22-ц/4808/900/24 
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М. 
Суддя-доповідач Василишин Л. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:
головуючої (суддя-доповідач)                Василишин Л. В.,
суддів:                                        Бойчука І. В., Максюти І. О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скарг у  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Устінський Андрій Вікторович, на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2024 року в складі судді Бейка А. М., постановлену в селищі Рожнятів Івано-Франківській області у справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідна на свою користь 13 559,00 грн матеріальної шкоди, 5 000,00 грн моральної шкоди та судові витрати.
Позов обґрунтовано тим, що 12 серпня 2023 року вона із родичами встановила огорожу в межах земельної ділянки, яка належить їй на праві власності. Увечері того ж дня, її сусід ОСОБА_2 висловив невдоволення тим, що дана огорожа перешкоджатиме йому у користуванні земельною ділянкою та транспортним засобом (трактором) умисно їхав у огорожу і деформував її. Постановою Рожнятівського районного суду від 20 листопада 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених статтями 124, 12-4 КУпАП.
Зазначала, що внаслідок протиправних дій відповідача їй завдано матеріальної та моральної шкоди.
У травні 2024 року представник ОСОБА_2 – адвокат Ошуст С. Є. подав до суду клопотання про зупинення провадження у цій справі до завершення розгляду цивільної справи №350/617/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Рожнятівської селищної ради, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення сесії селищної ради, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку.
Клопотання мотивовано тим, що судове рішення у цивільній справі №350/617/24 може істотно вплинути на розгляд цієї справи, так як зібрані докази дозволять встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, зокрема, щодо права власності на земельну ділянку, власником якої на даний час є ОСОБА_1 .
Короткий зміст оскаржуваного судового рішення 
Ухвалою Рожнятівського районного суду від 16 травня 2024 року клопотання задоволено.
Зупинено провадження у цивільній справі №350/2188/23 (провадження №2/350/616/2023) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №350/617/24 (провадження №2/350/272/2024) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , Рожнятівської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення сесії селищної ради, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки матеріальної та моральної шкоди, завданої наїздом на огорожу, встановлену на території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Водночас, предметом розгляду цивільної справи №350/617/24 є вимога про визнання незаконним та скасування рішення сесії селищної ради, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, яка розташована за зазначеною адресою. Вирішення спору у цивільній справі №350/617/24 в частині правомірності набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку у АДРЕСА_1 , має важливе значення при розгляді цієї справи, оскільки дасть можливість вирішити питання про правомірність встановлення ОСОБА_1 огорожі на земельній ділянці за вказаною адресою. При цьому, питання правомірності встановлення огорожі, на яку здійснив наїзд відповідач ОСОБА_6 , безпосередньо впливає на ухвалення рішення у цій справі в частині вирішення питання про розмір майнової та моральної шкоди, про яку заявляє позивачка ОСОБА_1 . 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не встановив неможливості для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. При цьому обмежився припущенням, що вирішення спору у справі №350/617/24 дасть можливість вирішити питання про правомірність встановлення ОСОБА_1 огорожі на земельній ділянці за по АДРЕСА_1 . Проте, питання правомірності встановлення огорожі не є предметом спору у справі №350/617/24. Предмет спору у справі №350/617/24 жодним чином безпосередньо не впливає на ухвалення рішення у цій справі в частині вирішення питання про розмір майнової та моральної шкоди. Крім того, позови у справах №350/2188/23 та №350/617/24 жодним чином не взаємопов`язані, виникають з різних правовідносин. Рішення у будь-якій із згаданих справ жодним чином не вплине на іншу справу.
Також вказує, що зупинення провадження у справі порушує вимоги закону щодо розумності строку розгляду справи та гарантоване статтею 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд.
Позиція інших учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не подано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позиція Івано-Франківського апеляційного суду
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.
Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється апеляційним судом без виклику сторін у порядку письмового провадження.
Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.
Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
За пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року в справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21) вказано, що «тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ – пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення».
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».
Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Предметом позову ОСОБА_1 у цій справі є стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди спричиненої пошкодженням паркану. З огляду на предмет спору, з`ясуванню в даній справі підлягають обставини щодо наявності шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Матеріали цієї цивільної справи дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. У зв`язку із чим посилання суду на об`єктивну неможливість розгляду даної справи до розгляду справи №350/617/24 є безпідставними.
Колегія суддів зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.
Крім того, згідно приписів частини третьої статті 210 ЦПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3, 4-1 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зупинення провадження у справі. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а отже підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Устінський Андрій Вікторович, задовольнити.
Ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                Л. В. Василишин 
Судді:                                                                                І. В. Бойчук
       І. О. Максюта