ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 липня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/10234/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року
у справі №340/10234/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області     
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,  в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у призначені та виплаті позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 16.02.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 16.02.2023 року. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі №340/10234/23 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено.
Судом вказано, що позивач, який у 2012 році реалізував своє право на отримання пенсії за віком (зі зменшенням пенсійного віку) та з 21.05.2012 року отримує пенсію за віком, яка призначена йому довічно, на момент звернення до відповідача із заявою від 30.10.2023 року не мав права ні на повторне призначення пенсії за віком, ні на переведення на пенсію за віком. Також він не мав права на перерахунок його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки. Суд вважав, шо відповідач, відмовляючи позивачу у повторному призначенні пенсії за віком, діяв на підставі та у межах повноважень, передбачених нормами чинного законодавства, порушень прав позивача не вчиняв, відтак у задоволенні позову слід відмовити.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої  просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі №340/10234/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Скаржник зазначає, що у разі призначення пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії. Вважає, що йому первинно призначено пенсію відповідно до Закону №796, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а призначення пенсії згідно Закону №1058 є призначенням вперше. Вказує, що в спірному випадку пенсія за віком на підставі Закону №1058 буде вважатися такою, що призначена позивачу вперше.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи - ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії. Позивач брав безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків та працював у зоні відчуження з 01.08.1986 року по 23.08.1986 року.
У серпні 2012 року позивач, досягнувши віку 50 років, звернувся за призначенням пенсії за віком як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Протоколом УПФУ в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області №1061 від 10.09.2012 року позивачу з 21.05.2012 року призначено пенсію за віком відповідно до статей 27, 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (шифр пенсії 150).
На час призначення пенсії страховий стаж позивача складав 31 рік 10 місяців 28 днів.
У зв`язку з працевлаштуванням позивача у 2012 - 2022 роках його страховий стаж зріс до 42 років 1 місяця 25 днів.
У жовтні 2023 року позивач поштою направив до ГУ ПФУ в Кіровоградській області заяву від 30.10.2023 року про призначення/перерахунок пенсії, у якій просив перевести його на пенсію за віком з дати подання цієї заяви та під час призначення пенсії за віком застосувати показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідач надав відповідь від 06.11.2023 року на це звернення, у якій повідомив про показники проіндексованої середньої заробітної плати (доходу) в Україні, враховані при обчисленні пенсії за віком позивачу у 2023 році, та вказав, що пенсія за віком перерахована та виплачується відповідно до чинного законодавства, а підстав для перепризначення йому пенсії за віком немає.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Приписами ст. 9 Закону № 1058 передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. 
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Частиною третьою статті 45 Закону № 1058 установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.
Колегія суддів зазначає, що аналіз статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дає підстави для висновку, що особи, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 580/3792/23 сформулював наступні висновки:
1) статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку;
2) пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається, перераховується та виплачується у відповідності з положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зі змісту матеріалів  справи вбачається, що у серпні 2012 року позивач, досягнувши віку 50 років, звернувся за призначенням пенсії за віком як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
В подальшому, протоколом УПФУ в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області №1061 від 10.09.2012 року позивачу з 21.05.2012 року призначено пенсію за віком відповідно до статей 27, 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (шифр пенсії 150).
Отже, колегія суддів встановила, що з 2012 року позивачу призначено пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, призначену з урахуванням положень статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Водночас, у жовтні 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою від 30.10.2023 року, у якій просив перевести його на пенсію за віком з дати подання цієї заяви та під час призначення пенсії за віком застосувати показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020, 2021, 2022 роки згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Оскільки заява позивача до відповідача фактично стосувалась призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена в 2012 році, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020 - 2022 роки.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, який у 2012 році реалізував своє право на отримання пенсії за віком (зі зменшенням пенсійного віку) та з 21.05.2012 року отримує пенсію за віком, яка призначена йому довічно, на момент звернення до відповідача із заявою від 30.10.2023 року не мав права ні на повторне призначення пенсії за віком, ні на переведення на пенсію за віком, у зв`язку з чим відповідач відмовляючи позивачу у повторному призначенні пенсії за віком, діяв на підставі та у межах повноважень, передбачених нормами чинного законодавства.
Натомість, доводи скаржника, що йому первинно призначено пенсію відповідно до Закону №796, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а призначення пенсії згідно Закону №1058 є призначенням вперше, свого підтвердження не знайшли.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1   - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі №340/10234/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках  та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко