Справа № 752/6653/24                                                                                            Головуючий в суді І інстанції - Токман Ю.Ф.
Провадження № 33/824/3209/2024                                                                          Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И 
 
26 липня 2024 року                                                                                                  м. Київ  
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,
 
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року, якою:
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, громадянина України, працюючого водієм тролейбуса КП «Київпастранс», РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
 
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 19 березня 2024 року о 10:03, керуючи тролейбусом «Богдан № 3392», в місті Києві по вул. Антоновича, при зміні напрямку руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався праворуч, що призвело механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва скасувати, а провадження у справі - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Крім того апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови  Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року, оскільки 09.05.2024 повний текст постанови не був оголошений та копія постанови ОСОБА_1 не була вручена. 
В свою чергу, повний текст постанови був вручений з порушенням встановленого законом строку - 17.05.2024 р. таким чином апелянт пропустив строк на її оскарження з поважних причин.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає що оскаржувана постанова є необґрунтована, винесена при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального та матеріального права, і підлягає скасуванню.
Вказує, що судом першої інстанції зазначено, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП здійснений на підставі доказів: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 864057 від 19.03.2024 року, схеми місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП та пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні.
Однак, суд не зазначив, які відомості містять дані докази та які обставини справи вони підтверджують, що свідчить про неналежну оцінку судом доказів та необґрунтованість судового рішення.
Так, апелянт вважає, що водій автомобіля марки Renault Trafic не подав завчасно сигнал покажчика повороту, та почав рух не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вжив заходів для уникнення зіткнення, тим самим порушив Правила дорожнього руху, що і унеможливило належну реакцію з боку ОСОБА_1 задля попередження ДТП.
Проте, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 864057 від 19.03.2024 року на який посилається суд першої інстанції, як доказ винуватості ОСОБА_1 суперечить його поясненням, що судом не було взято до уваги.
Крім того, інспектор поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в порушення ст. 256 КУпАП не встановив та не зазначив в протоколі коли виникла небезпека для руху автомобіля і відповідно, коли ОСОБА_1 , повинен був діяти відповідно до Правил дорожнього руху.
Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не зазначено свідків даної дорожньо- транспортної пригоди. Хоча в тролейбусі та автомобілі Renault Trafic були пасажири, які могли підтвердити чи спростувати фактичні обставини справи. Дані цих осіб є відомостями, які мають обов`язково, при наявності свідків, зазначатися у протоколі. Сам характер порушення ПДР, про яке йде мова та покази учасників ДТП, говорить про неможливість встановлення дійсних обставин його вчинення без свідків.
Так, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.
Крім цього, апелянт своєї провини, у скоєнні адміністративного правопорушення, не визнав, що може підтвердити пояснення написано власноруч останнім, в присутності інспектора, до протоколу про адміністративне правопорушення.
До того ж, із схеми пригоди, наявної в матеріалах справи, видно, що вул. Антоновича у місці ДТП являє собою дорогу із трьох полосним рухом, яка має одну смугу для маршрутних транспортних засобів. Ширина вказаної смуги призначеної для маршрутних транспортних засобів складає 2,5 м.
Як вбачається зі схеми пригоди, тролейбус знаходиться переднім правим бортом на відстані 1.1 м. від тротуару та на відстані 2.2. метри від тротуару заднім правим бортом. Автомобіль марки Renault Trafic знаходиться позаду тролейбуса, на відстані 4.0 м. своїм переднім колесом від заднього колеса тролейбуса.
Зважаючи на викладені обставини, а також розташування транспортних засобів по відношенню до проїзної частини, зафіксовані механічні пошкодження, свідчать про те, що зіткнення відбулось правою задньою стороною тролейбуса та лівою передньою частиною автомобіля Renault Trafic.
З вказаної схеми вбачається, що апелянт фактично завершував свій маневр перестроювання коли відбулося ДТП.
Проте, судом першої інстанції не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в конкретній дорожній ситуації та механічні пошкодження виявлені і зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди і фото таблицях.
З матеріалів справи вбачається, що дорожня ситуація відображена на схемі автопригоди, однак протоколи огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і огляду транспортних засобів не складалися.
Окрім того, як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 , про те, що водій автомобіля Renault Trafic, порушив ПДР, пославшись на те, що це не спростовує обов`язку водія тролейбуса під час зміни напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та дотримуватися при цьому безпечного бокового інтервалу.
Також, судом проігноровано, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, судом має бути з`ясовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між виникненням даної ДТП, порушенням ПДР цією особою та наслідками, які настали, а саме пошкодженням транспортних засобів.
Таким чином, з оскаржуваної постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09.05.2024 року та доказів наведених вище та які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що саме порушення водієм Renault Trafic Правил дорожнього руху України (пп. 9.2. 10.1., 12.3, 13.1. 15.9е Правил) перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, а не дії водія ОСОБА_1 ..
До того ж, суд першої інстанції порушив вимоги процесуального законодавства та не залучив водія автомобіля марки Renault Trafic до участі в судовому розгляді даної справи.
Відтак, викладені обставини у сукупності свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду даної справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до наступного.
 
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. . (п.10.1 ПДР України).
Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. (п.13.1 ПДР України).
 
За порушення вимог зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. 
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляв. 
Первинні пояснення самого ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були ретельно перевірені в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, з яких вбачається вільне визначення останнім своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. 
Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 864057 від 19.03.2024 року (а/с 1), схемою місця ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортного засобу від 19.03.2024 року (а/с 2), письмовими пояснення ОСОБА_1 (а.с.3), а також письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 (а/с 4)
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.
Таким чином, суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено. Як вбачається з письмових пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення апелянта та доводів самої скарги, він фактично визнав, що саме під його керуванням автомобіль марки тролейбус «Богдан № 3392» здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_2 .
Фактично апелянтом оскаржується не оцінка дій ОСОБА_1 і наступні висновки щодо наявності вини, а те, що суддею не було дано оцінку діям іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , який, на переконання апелянта, порушив п.п.9.2, 10.1, 13.1 ПДР України. Разом з тим, оцінка дій водія ОСОБА_2 не є предметом розгляду вказаної справи. Будь-яка інформація на предмет того, що стосовно ОСОБА_2 складався протокол про адміністративне правопорушення за порушення правил ПДР - відсутня. Навіть при умові (що не є фактом), що водієм ОСОБА_2 не були дотримали положення ПДР, це не виключає факт порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 13.1 ПДР України, які призвели до зіткнення з іншим автомобілем.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним в апеляційній скарзі.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. 
Як вбачається із матеріалів провадження розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за участю ОСОБА_1 , однак повний текст постанови йому було вручено лише 17.05.2024 року, в зв`язку з чим не зміг своєчасно подати апеляційну скаргу.
За даних обставин, апеляційний суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 09 травня 2024 року підлягає до задоволення
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року  - задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 09 травня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                        О. М. Рудніченко