ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
28 серпня 2024 року
м. Київ
 
справа № 644/14/21
провадження № 61-2807св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області Волга Ірина Володимирівна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 червня 2023 року у складі судді Миронець О. К. та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2024 року у складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Дряниця Ю. В., Панченко О. О.,
Короткий зміст позовних вимог
1.            У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора.
2.            Позовна заява мотивована тим, що вона успадкувала житловий будинок літ. «А-1», загальна площа якого становить 53,2 кв. м, житлова площа  - 33,8 кв. м, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06 травня 2018 року.
3.             На земельній ділянці, на якій розташований успадкований будинок, також знаходився будинок літ. «К», який не введений в експлуатацію та по суті був самобудовою.
4.            20 грудня 2018 вона уклала з ОСОБА_2 іпотечний договір, за яким одержала від останнього позику в сумі 14 000 доларів США, передавши йому в забезпечення виконання зобов`язання вказаний успадкований житловий будинок.
5.            26 грудня 2018 року ОСОБА_2 подав від її імені на підставі доручення до державного реєстратора заяву на реєстрацію зміни площі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
6.            Вважала, що підстави для реєстрації змін в площі спірного будинку були відсутні, оскільки будинок літ. «К-2» є самовільною побудовою, не був введений в експлуатацію, про що свідчить позначення у техпаспорті на садибний житловий будинок від 18 вересня 2015 року, тому рішення державного реєстратора про реєстрацію змін загальної та житлової площі її будинку за відсутності необхідних для такого рішення документів є незаконним та порушує її право власника будинку.
7.            Враховуючи наведене просила суд скасувати рішення державного реєстратора Кулиничівської селищної ради Харківської області Волги І. В. від 26 грудня 2018 року № 4434704, яким внесено зміни до площі об`єкта нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , а саме: загальна площа 53,2 кв. м та житлова площа 33,8 кв. м змінено на загальну площу 190,3 кв. м, житлову площу 120,8 кв. м.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
8.            Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2024 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
9.            Ухвалюючи судові рішення, суди виходили із того, що наданий ОСОБА_2 державному реєстратору пакет документів для реєстрації змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлової та загальної площі об`єкту нерухомості відповідав вимогам закону, тому державний реєстратор правомірно здійснив реєстрацію таких змін.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
10.         У лютому 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .
11.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 березня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
12.         Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
13.         У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити позовні вимоги.
14.         Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, від 29 квітня 2020 року у справі № 742/1756/17, від 15 травня 2020 року у справі № 813/1885/16, від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, від 14 липня 2021 року у справі № 947/22831/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
15.         Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що проведення державної реєстрації прав на підставі самих лише документів технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна (технічного паспорта) не допускається. Використання таких документів можливе лише з документами, перелік яких визначено у Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку № 1127.
16.         Разом із тим, з реєстраційної справи вбачається, що відповідач надав лише довідку про проведення інвентаризації від 21 грудня 2018 року № 23106/01 та технічний паспорт від 20 грудня 2018 року. 
17.         Отже, на думку заявника, відповідач не подав документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, а також документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.
18.         Крім того, довідка про проведення технічної інвентаризації є лише підтвердженням проведення технічної інвентаризації, яка є підставою для складення технічного паспорту і яка не є правовстановлюючим документом та не є документом, який самостійно може стати підставою набуття права власності на об`єкт нерухомого майна. 
19.         Заявник зазначає, що для державної реєстрації відповідач не надав дозвільних документів на проведення реконструкції житлового будинку, а також документів про прийняття будинку в експлуатацію. 
20.         Отже, вважає, що метою оспорюваних дій є легалізація самочинно збудованого будинку літ. «К-2», але без достатніх правових підстав.
Відзиву на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
21.         Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06 червня 2018 року, виданого державним нотаріусом Дванадцятої харківської державної нотаріальної контори по р .№2-114, Кириченко Н. І. успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2 . У свідоцтві указано, що на земельній ділянці розташовані: літ. А-1 житловий будинок загальною площею 53.2 кв. м, житловою площею 33,8 кв. м.; літ. Б літня кухня; літ. В льох; літ. Е гараж: літ. М вбиральня; № 4 дворовий водопровід, № 8, 9, 11, 12, 13 огорожа, № 10 зливна яма, І замощення (а. с. 79).
22.         20 грудня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Чуприною Г. О. по р. №3761, за яким ОСОБА_1 в забезпечення своїх зобов`язань за договором позики на суму 392 000 грн, які повинна повернути до 20 січня 2019 року, передала в іпотеку ОСОБА_2 указаний успадкований житловий будинок (а. с. 74-77).
23.         Довіреністю від 20 грудня 2018 року, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО Чуприною Г. О. по р. №3763, ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 користуватися і розпоряджатися належним їй будинком на власний розсуд та бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в органах державної та виконавчої влади, в тому числі, подавати від її імені заяви, одержувати необхідні довідки та інші документи з питань вказаного нерухомого майна, бути представником в органах Бюро технічної інвентаризації, у Реєстраційних службах державної реєстрації прав на нерухоме майно і т. п. (а. с. 81-82).
24.         Згідно наявної у матеріалах справи копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_2 , виготовленого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», станом обстеження 14 липня 2015 року за вказаною адресою розташовано житловий будинок літ. А-1 та житловий будинок літ.К-2, відносно останнього мається штамп: «збудовано або переобладнано самочинно» (а. с. 83-89).
25.         Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , виготовленого ТОВ «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації», станом на 20 грудня 2018 року за вказаною адресою розташований житловий будинок літ. А-1 та житлова прибудова літ. А1-1, мансарда Ам, прибудова а, тамбур а1, ганки а2, а3, літня кухня Б, льох В, гаражі Е, И, Л, оглядова яма л, вбиральня М, дворовий водопровід № 4, хвіртки № 8, 11, паркан № 9, 13, зливна яма № 10, ворота № 12, замощення І; загальна площа по літ. А-1 - 190,3 кв. м, житлова - 120,8 кв. м, допоміжна - 69,5 кв. м. (а. с. 94-102).
26.         Відповідно до довідки № 23106/-01 від 21 грудня 2018 року, виданої Міжрегіональним Бюро технічної інвентаризації, встановлені поточні зміни: загальна площа стала 190,3 кв. м, житлова площа стала 120,8 кв. м за рахунок уточнення лінійних розмірів та внутрішнього переобладнання приміщень, а саме демонтажу перегородок між приміщеннями, що відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 404 від 09 серпня 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2012 року за №1538/21850, а також Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року, зареєстрованого в МЮУ 10  липня 2001 за №582/5773, не належить до самочинного будівництва та не потребує особливого дозволу (а. с. 103).
27.         Згідно сформованої станом на 22 липня 2020 року Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 26 грудня 2018 року державним реєстратором Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області Волга І. В. прийнято рішення 44834704 про реєстрацію змін об`єкту нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якого загальна площа 53,2 кв. м., житлова площа 33,8 кв. м, змінено на загальну площу 190,3 кв. м, житлову площу - 120,8 кв. м (а. с. 104-105).
28.         Із матеріалів реєстраційної справи на даний об`єкт нерухомого майна вбачається, що дане рішення прийнято на підставі довідки № 23106/-01 від 21 грудня 2018, виданої Міжрегіональним Бюро технічної інвентаризації, яким підтверджені вказані зміни загальної і житлової площі в зазначеному об`єкті нерухомості, що не належать до самочинного будівництва.
Позиція Верховного Суду
29.         Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
30.         Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
31.         Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
32.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
33.         Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
34.         Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
35.         Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 вказувала, що у державного реєстратора були відсутні підстави для реєстрації зміни площі житлового будинку, оскільки пакет документів, наданий ОСОБА_2 державному реєстратору, не відповідає вимогам правових актів, які регулюють спірні правовідносини.
36.         Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
37.         Відповідно до статті 5 вказаного Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.
38.         Частиною четвертою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
39.         Так, підстави для державної реєстрації прав передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вказаною нормою визначено перелік документів, який не є вичерпним, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.
40.         Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, передбачає, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком.
41.         Пунктом 44 Порядку визначений перелік документів, що подаються для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 01 січня 2013 року, за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт.
42.         Пункт 45 Порядку регламентує державну реєстрацію права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у т. ч., в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки.
43.         Судами попередніх інстанцій правомірно враховано, що в обох випадках, визначених пунктами 44 та 45 Порядку, одним із документів для такої державної реєстрації, який необхідно надати для реєстрації права, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, що було дотримано відповідачем та враховано державним реєстратором при здійсненні оскаржуваної реєстрації.
44.         Крім того, у пункті 45 Порядку також вказано, що уразі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав.
45.         Судами встановлено, що  ОСОБА_1 06 червня 2018 року отримала у спадщину житловий будинок АДРЕСА_4 загальною площею 53,2 кв. м., житловою площею 33,8 кв. м (а. с. 79).
46.         Згідно сформованої станом на 22 липня 2020 року Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 26 грудня 2018 року державним реєстратором Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області Волга І. В. прийнято рішення 44834704 про реєстрацію змін об`єкту нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якого загальна площа 53,2 кв. м., житлова площа 33,8 кв. м, змінено на загальну площу 190,3 кв. м, житлову площу - 120,8 кв. м (а. с. 104-105).
47.         Із матеріалів реєстраційної справи на даний об`єкт нерухомого майна вбачається, що дане рішення прийнято на підставі довідки № 23106/-01 від 21 грудня 2018, виданої Міжрегіональним Бюро технічної інвентаризації, якою підтверджено вказані зміни загальної і житлової площі в зазначеному об`єкті нерухомості, що не належать до самочинного будівництва.
48.         Отже, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що наданий ОСОБА_2 державному реєстратору пакет документів для реєстрації змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо житлової та загальної площі об`єкту нерухомості відповідав вимогам закону, тому державний реєстратор правомірно здійснив реєстрацію таких змін.
49.         Доводи заявника про те, що відповідач не подав документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, а також документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, відхиляються колегією суддів.
50.         Так, згідно пункту 58 Порядку для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна у разі, коли в документах, що подаються для такої реєстрації, відсутні відомості про технічні характеристики відповідного об`єкта, також подається технічний паспорт на такий об`єкт.
За бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації. У разі коли зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися у зв`язку з проведенням будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, також подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.
51.         Разом із тим, як убачається із наданих відповідачем державному реєстратору для реєстрації змін в об`єкті нерухомості документів, зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися за рахунок уточнення лінійних розмірів та внутрішнього переобладнання приміщень, а саме демонтажу перегородок між приміщеннями, що відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 404 від 09 серпня 2012 року, а також Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року, не належать до самочинного будівництва та не потребують особливого дозволу.
52.         Наведене дає підстави для висновку, що у державного реєстратора були відсутні підстави вимагати від заявника документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Натомість державний реєстратор на підставі технічного паспорту правомірно вніс до державного реєстру актуальні відомості про технічні характеристики об`єкту.
53.         Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 911/3594/17, від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, від 29 квітня 2020 року у справі № 742/1756/17, від 15 травня 2020 року у справі № 813/1885/16, від 23 червня 2020 року у справі № 680/214/16-ц, від 14 липня 2021 року у справі № 947/22831/19, відхиляються колегією суддів, оскільки судові рішення у справі, яка переглядається, не суперечать висновкам, викладеним у вказаних постановах.
54.         Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
55.         Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
56.             Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
57.             Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
2.            Заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 червня 2023  року та постанову Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович