ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року	Львів	Справа № 380/5867/24 пров. № А/857/13460/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Носа С.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року (суддя Москаль Р.М. ухвалене в м. Львові) у справі № 380/5867/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
                                                      ВСТАНОВИВ:
18 03.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та просив:  визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування ОСОБА_1 під час прийняття рішення про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного судового утримання, періоду проходження строкової військової служби з 30.10.1980 по 25.11.1982 тривалістю 02 роки 00 місяців 25 днів; половини строку навчання у Львівському ордену Леніна державному університеті ім. І. Франка з 25.08.1983 по 28.06.1988 тривалістю 02 роки 05 місяців 01 день; періоду роботи на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Сокальського районного виконавчого комітету Львівської області з 20.02.1989 по 17.09.1990 тривалістю 01 рік 06 місяців 27 днів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді для призначення довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової військової служби з 30.10.1980 по 25.11.1982 тривалістю 02 роки 00 місяців 25 днів; половину строку навчання у Львівському ордену Леніна державному університеті ім. І.Франка з 25.08.1983 по 28.06.1988 тривалістю 02 роки 05 місяців 01 день; період роботи на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Сокальського районного виконавчого комітету Львівської області з 20.02.1989 по 17.09.1990 тривалістю 01 рік 06 місяців 27 днів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 88% суддівської винагороди, зазначеної в довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №75, виданої 15.11.2023 Восьмим апеляційним адміністративним судом, з урахуванням виплачених сум, починаючи з дати призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив відповідач- Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення яким відмовити в задоволені позову  в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема зазначає, що згідно статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402, враховувати до суддівського стажу період проходження строкової військової служби з 30.10.1980 по 25.11.1982, період роботи на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Сокальського районного виконавчого комітету Львівської області з 20.02.1989 по 17.09.1990 та половини строку навчання у Львівському ордену Леніна державному університеті ім. І. Франка з 25.08.1983 по 28.06.1988 немає підстав.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи Вища рада правосуддя 14.11.2023 прийняла рішення №1052/0/15-23 “Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Восьмого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку”, відповідно до якого вирішила звільнити ОСОБА_1 з посади судді Восьмого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку. У цьому рішенні, серед іншого, встановлено таке: стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді на день ухвалення Вищою радою правосуддя рішення становить 33 роки 1 місяць 27 днів;   ОСОБА_1 у період із 20 лютого 1989 року до призначення на посаду судді працював на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Сокальського районного виконавчого комітету Львівської області. Таким чином, згідно з абзацом другим частини четвертої статті 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню час роботи ОСОБА_1 на посаді слідчого. Крім того, під час роботи ОСОБА_1 на посаді народного судді Сокальського районного народного суду вступив у дію Указ Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 “Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів”. Згідно з абзацом другим статті 1 цього Указу до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби. З урахуванням наведеного до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає йому право на звільнення у відставку, підлягають зарахуванню період проходження строкової військової служби із 30 жовтня 1980 року по 25 листопада 1982 року та половина строку навчання у Львівському ордена Леніна державному університеті імені І.Франка із 25 серпня 1983 року по 28 червня 1988 року.
ОСОБА_1 працював за юридичною спеціальністю в органах внутрішніх справ із 1 серпня 1988 року по 28 вересня 1990 року (з 1 серпня 1988 року по 19 лютого 1989 року на посаді оперуповноваженого, із 20 лютого 1989 року до призначення на посаду судді на посаді слідчого). Як вже було зазначено, стаж на посаді слідчого зараховано до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, тому до стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) судді ОСОБА_1 , вимога щодо якого була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, слід зарахувати стаж роботи з 1 серпня 1988 року по 19 лютого 1989 року;  станом на дату ухвалення цього рішення загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, становить 39 років 9 місяців 8 днів.
Відповідно до наказу Восьмого апеляційного адміністративного суду № 394/к/тв від 15.11.2023 ОСОБА_1 , суддю Восьмого апеляційного адміністративного суду, 14.11.2023 відраховано зі штату суду у зв`язку із звільненням у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 14.11.2023 №1052/0/15-23. 
Як вбачається з матеріалів справи, Восьмий апеляційний адміністративний суд видав ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 75, а також розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 № 02-52/301/23, відповідно до якого відповідний стаж становить 39 років 09 місяців 08 днів, у тому числі: служба в Армії з 30.10.1980 по 25.11.1982 тривалістю стажу 02 роки 00 місяців 25 днів;  навчання в ЛНУ ім. І. Франка з 25.08.1983 по 28.06.1988 (зараховано 1/2 строку навчання) – 02 роки 05 місяців 01 днів;   слідчий відділу внутрішніх справ Сокальського району Львівської області з 20.02.1989 по 17.09.1990 – 01 рік 06 місяців 27 днів;  суддя Сокальського районного суду Львівської області з 17.09.1990 по 01.03.2007 – 16 років 05 місяців 14 днів; суддя Львівського апеляційного адміністративного суду з 02.03.2007 по 01.10.2018 – 11 років 06 місяців 29 днів;  суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду з 02.10.2018 по 14.11.2023 – 05 років 01 місяць 12 днів;  з урахуванням вимог ч. 2 ст. 137 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” №1402-VIII від 02.06.2016 – 06 місяців 18 днів.
Як вбачається з матеріалів справи ГУ ПФУ у Львівській області призначило ОСОБА_1 з 30.11.2023 року щомісячне довічне грошове утримання судді у розмірі 76% суддівської винагороди, обчисливши стаж роботи на посаді судді в розмірі 33 роки.
ОСОБА_1 02.02.2024 звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою щодо проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці із включенням до розрахунку стажу роботи судді періоду проходження служби в армії, половини строку періоду навчання на денній формі на юридичному факультеті Львівського ордену Леніна державного університету ім. І. Франка та періоду роботи на посаді слідчого, а також здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 88% суддівської винагороди. 
На момент звернення до суду із цим позовом відповіді на заяву від 02.02.2024 позивач від відповідача не отримав.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 142 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” (далі – Закон № 1402-VIІІ) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Відтак, за вибором судді у відставці може виплачуватися або пенсія, згідно статті 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, або виплачується щомісячне довічне грошове утримання.
Частинами 1, 2 статті 137 Закону № 1402-VIІІ передбачено, що  до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Отже, вказана норма передбачає можливість зарахування до стажу роботи на посаді судді стаж роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Абзацом 4 пункту 34 розділу XII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Суд першої інстанції при вирішенні цього спору на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України правильно врахував висновки Верховного Суду щодо релевантних норм права та їх застосування до спірних правовідносин, викладені в постанові від 14.12.2020 у справі № 592/4591/17 за наслідками розгляду судової справи з аналогічними фактичними обставинами справи: “Згідно статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.
Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI (в редакції чинній до 28.03.2015р.), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992р. №2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон №2862-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.
Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді.
Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
В ході розгляду справи судами встановлено, факт роботи позивача у спірні періоди на посаді слідчого прокуратури Путивльського району Сумської області, період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР, половини строку навчання в Харківському юридичному інституті.
Оскільки станом на час призначення позивача суддею такі періоди підлягали зарахуванню до суддівського стажу, а тому суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про їх зарахування до стажу позивача, який дає право на призначення довічного грошового утримання і прийняли рішення про задоволення позовних вимог.”.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що зібрані у справі докази підтверджують, що позивач: - з 30.10.1980 по 25.11.1982 проходив строкову військову службу тривалістю 02 роки 00 місяців 25 днів; - з 25.08.1983 по 28.06.1988 навчався у ЛНУ ім. І. Франка; - з 20.02.1989 по 17.09.1990 працював на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Сокальського районного виконавчого комітету Львівської області тривалістю 01 рік 06 місяців 27 днів. 
Відтак, враховуючи наведене вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до стажу роботи на посаді судді, який застосовується для встановлення щомісячного довічного грошового утримання, підлягає зарахуванню половина строку навчання ОСОБА_1 за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, а саме - 02 роки 05 місяців 01 день, період проходження строкової військової служби, тривалістю – 02 роки 00 місяців 25 днів та період роботи на посаді слідчого відділу внутрішніх справ Сокальського районного виконавчого комітету Львівської області тривалістю 01 рік 06 місяців 27 днів.  Крім цього саме такий спосіб обчислення стажу судді ОСОБА_1 , який дає йому право на відставку, обрала Вища рада правосуддя в рішенні №1052/0/15-23 “Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Восьмого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку” від 14.11.2023. 
Зважаючи на викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Головне управління ПФУ у Львівській області протиправно не зарахувало ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, перелічених  періодів роботи, що призводить до обчислення розміру його довічного утримання у заниженому розмірі. Відтак суд першої інстанції вірно зобов`язав відповідача зарахувати позивачу перелічені періоди до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 88% суддівської винагороди, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIIІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового отримання судді, що проведений Вищою радою правосуддя, стаж позивача становить 39 років 09 місяців 08 днів.
Відтак суд першої інстанції вірно зазначив, що при визначенні позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відсоткове значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, має становити 88 відсотків, а саме: - 50 відсотків за 20 років роботи на посаді судді; - 38 відсотків за 19 повних років роботи на посаді судді.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що обґрунтованими є вимоги позивача про здійснення перерахунку та виплати йому щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, виходячи з розміру 88% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 75, виданої 15.11.2023 Восьмим апеляційним адміністративним судом. Оскільки відповідач не врахував спірні періоди до стажу роботи позивача з дати призначення довічного грошового утримання судді у відставці (30.11.2023), перерахунок слід здійснити з цієї дати.
Враховуючи все викладене вище колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі №380/5867/24 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	С. П. Нос