УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/6576/24 Головуючий у 1-й інст. Петровська М. В. 
Категорія 57 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,
за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №296/6576/24 за матеріалами позовної заяви  ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про судовий захист порушених прав та інтересів, вчиненням незаконних рішень, дій чи бездіяльності 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2024 року, яка постановлена під головуванням судді Петровської М.В. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів вчиненням незаконних рішень, дій чи бездіяльності. Просить: розглядати позовну заяву за правилами цивільного судочинства, оскільки при розгляді позовних заяв в суді виконком Житомирської міської ради вчиняв незаконні рішення, дії чи бездіяльність незаконною відмовою додержуватися вимог закону при підтвердженні повноважень представника відповідача випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, чим істотно порушив її цивільні права, які мають цивільно-правовий характер; при розгляді її позовної заяви врахувати листи виконавчого комітету від 03 вересня 2020 року №25/Д-718із-1995 про те, що у статуті Житомирської міської ради не міститься висновок, кому дозволено статутом оформляти довіреності від імені Житомирської міської ради та від 07 жовтня 2022 року №25/Д-167із-1639 про надання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, оскільки такий документ Департаментом реєстрації Житомирської міської ради сформовано не було; визнати вчиненням незаконних рішень, дій чи бездіяльності - додержуватися вимог закону при підтвердженні повноважень представника виконкому Житомирської міської ради випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб; прийняти обґрунтування позовної вимоги - це вчинення випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності незаконною відмовою додержуватися вимог закону при підтвердженні повноважень представника випискою з ЄДР юридичних осіб, якими порушені її цивільні права та інтереси під час розгляду позовних заяв в суді, із зазначенням суті випадків; прийняти пояснення стосовно відшкодування моральної шкоди, заподіяної 22 випадками недодержання вимог, встановлених законом, які визивали душевні страждання; прийняти пояснення стосовно розміру моральної шкоди та відшкодувати моральну шкоду за вчинення 22 випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності в сумі 220 000 грн.
Свій позов обґрунтовує тим, що виконавчий комітет Житомирської міської ради допустив вчинення випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності незаконною відмовою додержуватися вимоги закону при підтвердженні повноважень представника випискою з ЄДР юридичних осіб, якими порушено її цивільні права та інтереси під час розгляду позовних заяв в суді. Зокрема: у справі №296/5502/22 при підтвердженні повноважень представник відповідача подала до суду виписку з ЄДР юридичних осіб від 07 жовтня 2022 року, сформовану державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Кільніцькою К.А., що є порушенням ст.62 ЦПК України та державного реєстру; у справі №296/4140/22 на підтвердження своїх повноважень представник відповідача подала до суду виписку з ЄДР юридичних осіб від 04 травня 2022 року, сформовану державним реєстратором Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сахненко Т.М.; у справі 296/5583/21 незаконна відмова надіслати разом з відзивом на позовну заяву від 16 листопада 2021 року додаток щодо повноважень представника: для підтвердження повноважень представника відповідача на подання відзиву на позовну заяву від 16 листопада 2021 року згідно виписки з ЄДР юридичних осіб від 31 травня 2021 року, сформовану приватним нотаріусом Демецькою С.Л.; у справі 296/856/22 при надсиланні відзиву на апеляційну скаргу від 05 червня 2022 року не надісланий разом із відзивом додаток: інформація з ЄДР щодо повноважень представника відповідача - виписка з ЄДР юридичних осіб від 04 травня 2022 року, сформована державним реєстратором Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сахненко Т.М., та для підтвердження повноважень представника відповідача на подання відзиву на апеляційну скаргу від 24 серпня 2022 року їй разом із відзивом не надісланий додаток: інформація з ЄДР юридичних осіб щодо повноважень представника відповідача - виписка з ЄДР юридичних осіб від 04 травня 2022 року, сформована державним реєстратором Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Сахненко Т.М.; у справі №296/9703/21 на підтвердження повноважень представника відповідача до суду подана виписка з ЄДР юридичних осіб від 30 вересня 2021 року, сформована приватним нотаріусом Сєтаком В.Я.; у справі №296/262/22 при надсиланні відзиву на позовну заяву від 04 травня 2022 року їй не надіслана інформація з ЄДР щодо повноважень, на підтвердження повноважень до відзиву долучена виписка з ЄДР без належного оформлення документа та в судове засідання від 05 травня 2022 року подана виписка з ЄДР без належного оформлення документа; у справі №296/4228/23 їй не надіслано разом із відзивом на апеляційну скаргу від 15 червня 2023 року додаток, для підтвердження повноважень представника для подачі відзиву долучена виписка з ЄДР юридичних осіб від 07 жовтня 2022 року, сформована державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Кільніцькою К.А., а також при поданні заяви без участі долучена виписка з ЄДР юридичних осіб від 06 жовтня 2022 року, сформована державним реєстратором виконавчого комітету Житомирської міської ради Яценко В.В., долучена довіреність, яка не відповідає закону; в справі №296/4027/23 при подачі відзиву на апеляційну скаргу від 15 червня 2023 року не надіслано разом із відзивом додаток, для підтвердження повноважень представника відповідача для подачі відзиву долучена виписка з ЄДР юридичних осіб від 07 жовтня 2022 року, сформована державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Кільніцькою К.А., а також при поданні заяви про розгляд справи без участі від 15 червня 2023 року долучена виписка з ЄДР юридичних осіб від 07 жовтня 2022 року, сформована державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Кільніцькою К.А.; в справі №296/5173/23 при подачі відзиву на апеляційну скаргу від 30 червня 2023 року не надісланий разом із відзивом додаток, для підтвердження повноважень представника відповідача для подачі відзиву на апеляційну скаргу долучена виписка з ЄДР юридичних осіб від 07 жовтня 2022 року, сформована державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Кільніцькою К.А.; в справі №296/4942/23 при подачі відзиву на апеляційну скаргу від 30 червня 2023 року не надіслано разом із відзивом додаток, для підтвердження повноважень представника відповідача для подачі відзиву долучена виписка з ЄДР юридичних осіб від 07 жовтня 2022 року, сформована державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Кільніцькою К.А. Допущення у двадцяти двох випадках недодержання вимог, встановлених законом, заподіювало їй душевних страждань - це емоції людини, змістом яких є душевний біль, муки, розчарування, відчуття несправедливості та інші негативні переживання, які визивали погіршення стану її здоров`я. Погіршення здоров`я, душевні страждання позбавляли її можливостей у реалізації її звичок та бажань, що сприяло погіршенню відносин з оточуючими людьми та інші негативні наслідки, які призвели до погіршення її життєвих зв`язків, які вимагали від неї додаткових зусиль для організації її життя.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2024 року у відкритті провадження у справі відмовлено. 

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, позбавляє її права захищати в суді порушені цивільні права та інтереси, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Також просить апеляційний суд, як суд вищої інстанції, вжити заходів відповідно до чинного законодавства для запобігання порушень в судових рішеннях при розгляді її позовних заяв, оскільки, на її переконання, суддя Петровська М.В. вчинила 9 випадків недодержання вимог законодавства при розгляді її заяви.
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд першої інстанції, розглядаючи питання про відкриття провадження за її позовною заявою, здійснив недодержання вимог закону: незаконно змінив суть позовної заяви, зазначеної у вимозі 3; відмовив в ухвалі зазначити вимогу 4; не врахував суть вчинених 22 випадків незаконних рішень, дій чи бездіяльності, якими порушено її цивільні права; не врахував та не розглянув вимогу 2; здійснив незаконний виклад в ухвалі тлумачень 29 висновків із законів України, які не підлягають застосуванню при розгляді питання про відкриття провадження за її позовною заявою; відмовився застосовувати закони, які підлягають застосуванню відповідно до норм ЦПК України. Суддя Петровська М.В. вчинила 9 випадків, недодержання вимог, встановлених законодавством під час розгляду питання про відкриття провадження за її позовною заявою, якими порушила Закон України «Про судоустрій та статус суддів», яким встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до Європейський стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд та на доступ до правосуддя.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Так, судові повістки вручені сторонам 03 вересня 2024 року. Виконавчий комітет Житомирської міської ради спрямував до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Про причини неявки сторони суд не повідомили. У разі неповідомлення про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша ст.19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За таких обставин, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів надається у ст.16 ЦК України.

Відповідно до частини першої ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а частина друга цієї статті визначає способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів.

До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, правом звернення до суду із позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.

Як убачається зі змісту позовної заяви вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди обґрунтовані порушеннями законодавства при поданні виконавчим комітетом Житомирської міської ради відзивів на позовні заяви та апеляційні скарги у справах №№ 296/5502/22, 296/4140/22, 296/5583/22, 296/856/22, 296/9703/22, 296/262/22, 296/4228/23, 296/4027/23, 296/5173/23, 296/4942/23, а саме: недодержанням вимог закону при підтвердженні повноважень представником відповідача інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини третьої ст.58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За положеннями частин другої та шостої ст.178 ЦПК України відзив підписується відповідачем або його представником та до відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. 

Згідно з частиною першою ст.360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Отже, відповідно до ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина четверта ст.58 ЦПК України).

Згідно положень частини першої ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п.8 частини третьої ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Із аналізу наведених норм убачається, що представництво інтересів юридичної особи в суді в порядку самопредставництва є формою реалізації учасником справи процесуального права на представлення прав та інтересів юридичної особи в судовому процесі, пов`язаному з конкретною цивільною справою. При цьому, питання належного представництва учасника справи в порядку самопредставництва під час розгляду справи в суді і пов`язаних із судовим розглядом вчиненням процесуальних дій таким представником, вирішується судом, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.179 ЦПК України позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення у відповіді на відзив.

На стадії апеляційного перегляду учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (часина перша ст.360 ЦПК України).

Також ст.182 ЦПК України врегульовано процесуальне право учасників справи подавати при розгляді справи судом заяви, клопотання і заперечення проти заяв і клопотань, в яких вони викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Згідно з частинами другою та третьою ст.182 ЦПК України, заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Отже, позивач, у відповідності до наведених приписів, має право подавати під час розгляду справи позовного провадження як відповідь на відзив з викладенням своєї правової позиції щодо поданого відповідачем відзиву, так і письмові заяви, клопотання з викладенням вимог, заперечень, аргументів, пояснень, міркувань щодо процесуальних питань.

За таких обставин, пояснення, міркування, аргументи, заперечення з приводу допущених, на думку позивача, порушень відповідачем норм цивільного процесуального законодавства при підтвердженні його представником повноважень, у тому числі при поданні відзиву на позовну заяву або відзиву на апеляційну скаргу, мають бути викладені позивачем у формі, передбаченій ЦПК України, під час розгляду безпосередньо тієї цивільної справи, в межах якої вчинялися процесуальні дії (у тому ж провадженні, тобто у справах №№296/5502/22, 296/4140/22, 296/5583/22, 296/856/22, 296/9703/22, 296/262/22, 296/4228/23, 296/4027/23, 296/5173/23, 296/4942/23).

Отже, вирішуючи питання про відкриття провадження у цій справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у разі недодержання виконавчим комітетом Житомирської міської ради вимог закону при підтвердженні повноважень представника в суді випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань при поданні відзиву на позовну заяву або відзиву на апеляційну скаргу, а також при вчиненні інших процесуальних дій, не можна вважати шкодою у розумінні положень ЦК України, яка стягується за позовною вимогою у іншому провадженні. 

Приписами чинного законодавства не передбачено такого способу захисту, як подання позовної заяви з вимогами про відшкодування шкоди, завданої внаслідок подання відзиву в справі, оскільки незгода з відзивом на позовну заяву або з відзивом на апеляційну скаргу має бути реалізована позивачем у відповідній процесуальній формі в межах розгляду такої позовної заяви або апеляційної скарги судом. Питання підтвердження повноважень представника мають вирішуватися судом у межах тієї справи, де розглядається спір по суті. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Відповідно до п.1 частини першої ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року в справі №522/12901/17-ц зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, зі змісту апеляційної скарги, оскарженої ухвали суду першої інстанції випливає, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування судом першої інстанції п.1 частини першої ст.186 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвали суду першої інстанції, тому є підстави для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, що відповідає положенням ст.375 ЦПК України, оскільки постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права. 

При вирішенні питання про постановлення окремої ухвали колегія суддів виходить з наступного.

Суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених ст.262 ЦПК України, може постановити окрему ухвалу (передбачено змістом частини першої ст.385 ЦПК України).

У свою чергу, за положеннями частини першої ст.262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окремі ухвали - це процесуальний засіб реагування суду на виявлені ним під час розгляду справи порушення з метою усунення існуючих причин та умов, що сприяли порушенню та попередженню таких порушень у майбутньому.

Постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності відповідних клопотань учасників справи.

Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком. Тобто, окрему ухвалу суд постановляє за власною ініціативою. Особи, які беруть участь у справі, позбавлені можливості вимагати винесення окремої ухвали, але вони можуть звернути увагу суду на наявність обставин, що, на їхню думку, свідчать про необхідність постановлення окремої ухвали.

       Згідно з частиною п`ятою ст.262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 24 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 16 вересня 2024 року.

Головуюча Судді: