П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/10379/24	

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,
повний текст судового рішення
складено 14.06.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Херсонського апеляційного суду  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Херсонського апеляційного суду та просила:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) Херсонського апеляційного суду щодо не виготовлення та не направлення до ГУ ПФУ в Херсонській області оновленого розрахунку стажу судді у відставці ОСОБА_1 з врахуванням постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 року по справі №766/16368/16-а (половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І. Мечникова, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів) починаючи з 15.12.2016 року та 5 років стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді для подальшого перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з часу виникнення права;
- зобов`язати Херсонський апеляційний суд виготовити оновлений розрахунок стажу судді у відставці ОСОБА_1 з врахуванням Постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 року по справі №766/16368/16-а (половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І. Мечникова, що становить (2 роки 4 місяці 28 днів) починаючи з 15.12.2016 року та 5 років стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді для подальшого перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з часу виникнення права;
- визнати протиправною бездіяльність Херсонського апеляційного суду, щодо не зарахування та не здійснення перерахунку стажу та доплати за вислугу років судді у відставці ОСОБА_1 згідно поданої її заяви згідно вимог ч.5 ст.135 ЗУ №1402- VIII, що дає право на отримання щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу за відповідний рік з часу виникнення права (12.07.2018 року);
- зобов`язати Херсонський апеляційний суд зарахувати та здійснити перерахунок стажу та доплати за вислугу років судді у відставці ОСОБА_1 згідно поданої її заяви згідно вимог ч.5 ст.135 ЗУ№1402- VIII, що дає право на отримання щомісячна доплата за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу за відповідний рік з часу виникнення права( 12.07.2018 року).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянтка просила його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період з 01.09.1980 року по 01.07.1985 року проходила навчання в Одеському державному університеті ім.І.І. Мечникова.
01.08.1985 року прийнята в обласну колегію адвокатів Херсонської області юридичної консультації Горностаївського району та 01.11.1993 року виключена з членів у зв`язку з призначенням суддею Горностаївського районного суду Херсонської області.
Відповідно до рішення XIV сесії Херсонської обласної ради народних депутатів 21 скликання №270 від 27.10.1993 року та наказу Управління юстиції Херсонській області №03-11/85 від 01.11.1993 року ОСОБА_1 була обрана на посаду судді Горностаївського районного суду Херсонської області та 14.08.2001 року увільнена від посади судді у зв`язку з обранням на посаду судді Херсонського обласного суду безстроково.
Відповідно до постанови Верховної Ради України від 21.06.2001 року за №2576-ІІІ ОСОБА_1 обрано суддею Херсонського обласного суду безстроково та 15.08.2001 року прийнято на посаду судді колегії в цивільних справах.
10.09.2001 року на базі Херсонського обласного суду утворено апеляційний суд Херсонської області.
Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 року №1515-VIII «Про звільнення суддів» звільнено ОСОБА_1 із з займаної посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Наказом апеляційного суду Херсонської області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 15.09.2016 року № 95-ОС позивачку було звільнено з посади судді Апеляційного суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2016 року по справі №766/16368/16-а, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Херсоні про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено; визнано неправомірними дії УПФУ в місті Херсоні щодо визначення розміру ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без врахування стажу роботи; зобов`язано УПФУ в місті Херсоні здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 шляхом зарахування до стажу роботи що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І. Мечникова, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, починаючи з 16.09.2016 року в розмірі 90% грошового утримання судді апеляційного суду Херсонської області та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум грошового утримання.
При цьому, як стверджує позивачка та заперечується відповідачем, останній перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці було здійснено ГУПФУ в Херсонській області 19.01.2020 року на підставі довідки №102/20 виданої Херсонським апеляційним судом від 24.02.2020 року у розмірі 54% від розміру суддівської винагороди (173415,00 грн) в сумі 93644,10 грн. Розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було здійснено з урахуванням 60% доплати за вислугу років (25 років і більше).
Крім того, П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 30.04.2024 року у справі №540/4234/21 у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУПФУ в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, встановлено таке:
“Отже, з 16.09.2016 року ОСОБА_1 призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" із зарахуванням до стажу роботи що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І. Мечникова, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, починаючи з 16.09.2016 року”.
Також, П`ятим апеляційним адміністративним судом у вказаній постанові зроблено висновок: “Що ж стосується зарахування до стажу періоду роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів, що становить 02 роки 00 місяців 00 днів, то апеляційний суд враховує вищевказані висновки Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі №9901/808/18 (провадження №11-1481заі18), в якій, зокрема, зазначено, що частину другу ст.137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, а тому суд вважає за можливе зарахувати вказаний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, а саме періоду роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів, що становить 02 роки 00 місяців 00 днів”.
Отже, Херсонський міський суд Херсонської області у постанові від 21.12.2016 року по справі №766/16368/16-а зробив висновок щодо зарахування до стажу роботи позивачки, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половини строку навчання на юридичному факультеті Одеського державного університету ім.І.І.Мечникова, що становить 2 роки 4 місяці 28 днів, а П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 30.04.2024 року у справі №540/4234/21 - щодо зарахування до стажу роботи позивача, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи позивачем адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатів, що становить 02 роки 00 місяців 00 днів.
12.03.2024 року позивачкою було подано до відповідача заяву, в якій вона просила здійснити перерахунок стажу шляхом зарахування згідно ч.2 ст.137 ЗУ №1402-VIII, частинами другою та третьою статті 7 Закону №2862-ХІІ (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, який складає 5 років та видати новий розрахунок стажу судді станом 15.09.2016 року згідно з Додатку №4 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ПФУ №3-1 від 25.01.2008 року.
19.03.2024 року Херсонським апеляційним судом надано відповідь у вигляді листа №08-33/64/2024 від 15.03.2024 року про те, що відповідь буде надано після отримання відповідних роз`яснень від Державної судової адміністрації України.
Вважаючи таку відповідь відповідача протиправною, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи на посаді суддів позивачці зараховано в повному обсязі, та відповідно до вищенаведених висновків судів у справах №766/16368/16-а та №540/4234/21 до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню також у половина строку навчання та два роки роботи позивачкою адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури.
Суд також зазначив, що позивачкою до суду не надано доказів на підтвердження того, що у розрахунку стажу судді, який нею було подано разом із заявою про призначення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, не було вказано половини періоду її навчання та два роки роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури.
На переконання суду, відповідач протиправної бездіяльності щодо неперерахунку стажу та невидачі оновленого розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, не допущено.
При цьому суд зауважив, що у своїй заяві від 11.03.2024 року позивачка не просила видати їй нову довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, із зазначенням у ній доплати за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу, так само як не надала доказів звернення до відповідача із іншою подібною заявою.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Відповідно до ст. 137 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
На час призначення позивачки на посаду судді, питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося ч.4 ст.43 Закону України від 15 грудня 1992 року №2862-XII “Про статус суддів” та Указом Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 “Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів”.
Згідно ч.4 ст.43 Закону України “Про статус суддів” зі змінами, внесеними Законом України від 24 лютого 1994 року № 4015-XII “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про статус суддів”, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 “Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів” до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Після втрати чинності ст.1 вказаного Указу Президента України питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано Постановою КМУ від 11 червня 2008 року №545.
Постановою КМУ від 11 червня 2008 року №545 пункт 3-1 Постанови КМУ від 03 вересня 2005 року №865 (865-2005-п) “Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів” доповнено абзацом такого змісту: “До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби”.
Зазначена Постанова КМУ (№ 865-2005-п) втратила чинність 01 січня 2012 року.
У відповідності до п.11 Перехідних положень Закону України від 07 липня 2010 року №2453-VI “Про судоустрій і статус суддів” судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про судоустрій і статус суддів” встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2021 року по справі № 580/492/21.
Системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить, що суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарний період проходження строкової військової служби та час роботи на посаді слідчого.
Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.
Відповідно до положень ст. 137 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” від 02.06.2016 року №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (ч.2 ст.137 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” від 02.06.2016 року №1402-VIII).
Отже, частиною 2 цієї ж статті у редакції, яка діє з 05.08.2018, визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Варто зазначити, що ця норма закону не містить будь-яких обмежень щодо дії у часі, а лише пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.
При цьому, абз.4 п.34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлюється, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Системний аналіз наведених норм доводить, що положення ст.137 та абз.4 п.34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" свідчить, що з моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесені зміни до ст.137 Закону України "Про судоустрій і статусу суддів", суддям додатково до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019р. у справі № 9901/808/18, в якій, зокрема, зазначено, що частину другу ст.137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2019 року у справі №9901/805/18 також зазначила, що внесені до ст.137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" зміни дозволяють зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення особи на посаду судді.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України “Про статус суддів” №2862-ХІІ від 15.12.1992 року (у редакції, чинній станом на 01.11.1993 року) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.
Згідно з ч.2 ст.7 Закону України “Про статус суддів” №2862-ХІІ від 15.12.1992 року (у редакції, чинній станом на 15.08.2001 року) суддею Верховного Суду Республіки Крим, обласного, Київського і Севастопольського міських, військового суду регіону і Військово-Морських Сил України може бути громадянин України, який досяг на день обрання 30 років, має вищу юридичну освіту, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менш як п`ять років, в тому числі не менш як три роки на посаді судді.
Отже, як вірно зазначив суд 1-ї інстанції, станом на дату призначення позивачки на посаду судді Горностаївського районного суду Херсонської області вона повинна була мати стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років, а станом на дату призначення суддею Херсонського обласного суду - стаж роботи за юридичною спеціальністю не менш як п`ять років, в тому числі не менш як три роки на посаді судді.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що стаж роботи на посаді суддів позивачці зараховано в повному обсязі, та відповідно до вищенаведених висновків судів у справах №766/16368/16-а та №540/4234/21 до стажу роботи на посаді судді підлягає зарахуванню також у половина строку навчання та два роки роботи позивачем адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури.
Що стосується частини позовних вимог про видачу оновленого розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, колегія суддів зазначає наступне.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок №3-1).
Згідно з п.2 розділу ІІ Порядку №3-1 до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання додається зокрема розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання.
Як вірно зауважив суд 1-ї інстанції, позивачкою до суду не надано доказів на підтвердження того, що у розрахунку стажу судді, який нею було подано разом із заявою про призначення їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, не було вказано половини періоду її навчання та два роки роботи адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури.
Разом з тим, позивачкою до суду надано докази звернення до відповідача із заявою, в якій ОСОБА_1 просила здійснити перерахунок стажу шляхом зарахування згідно ч.2 ст.137 ЗУ №1402-VIII, частинами другою та третьою статті 7 Закону №2862-ХІІ (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, який складає 5 років та видати новий розрахунок стажу судді станом 15.09.2016 року згідно з Додатку №4 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ПФУ №3-1 від 25.01.2008 року.
Тобто, позивачка має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді двох років стажу роботи за юридичною спеціальністю (роботи позивачем адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури), оскільки три роки стажу роботи суддею позивачці зараховано та такий строк двічі зарахуванню не підлягає.
При цьому, Херсонський апеляційний суд у справі №766/16368/16-а участі не брав, доказів отримання постанови по такій справі (що свідчило б про інформування відповідача про відповідні висновки суду) до суду не надано.
Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції, що відповідачем протиправної бездіяльності щодо не перерахунку стажу та невидачі оновленого розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, допущено не було.
Що стосується вимог позивачки в частині визнання протиправною бездіяльності Херсонського апеляційного суду щодо не здійснення перерахунку доплати за вислугу років судді у відставці ОСОБА_1 згідно поданої її заяви згідно вимог ч.5 ст.135 ЗУ №1402-VIII, що дає право на отримання щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу за відповідний рік з часу виникнення права (12.07.2018 року), колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Згідно з п.6 розділу IV Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.
Згідно з ч.5 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачка має стаж роботи суддею Горностаївського районного суду Херсонської області, Херсонського обласного суду та апеляційного суду Херсонської області 22 роки 10 місяців 15 днів та крім того враховуючи право позивача на зарахування половини строку навчання 2 роки 4 місяці 28 днів та 2 роки роботи позивачем адвокатом Херсонської обласної колегії адвокатури до стажу роботи на посаді судді стаж роботи позивача, який є підставою для визначення їй розміру доплати за вислугу років становить 27 років 2 місяці та 43 дні, що згідно норм чинного законодавства не дає ОСОБА_1 права на доплати за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу.
При цьому, суд 1-ї інстанції вірно звернув увагу на те, що у своїй заяві від 11.03.2024 року позивачка не просила видати їй нову довідку про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, із зазначенням у ній доплати за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу, так само як не надала доказів звернення до відповідача із іншою подібною заявою.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, вказані вимоги позивачки також є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, про що вірно зазначив суд 1-ї інстанції.
Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо спірних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	А.В. Бойко    О.А. Шевчук