КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 370/180/21
провадження № 22-ц/824/12951/2024
 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
16 липня 2024 року                                                                                               м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.
при секретарі Халепчук Д. С. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності,  зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченко Ксенії Миколаївни на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 травня 2024 року в складі судді Білоцької Л. В.,
 
встановив:
 
18.01.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, в якому з урахуванням заяви від  06.06.2021 просила  суд: 
- визнати земельну ділянку,  кадастровий номер 3222784202:02:014:0004,  площею 1071 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок загальною площею 135,3 кв.м, житловою площею 51,3 кв.м, 2012  року побудови, (а) веранду, (Б)гараж, №1свердловина, №2 яма вигрібна, №3 ворота з хвірткою, №4 огорожа, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;   транспортний засіб «Skoda Roomster», 2013 року   виписку,  ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ,  об`єктами права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; 
- збільшити частку позивача у спільному майні  подружжя і збільшити її у розмірі  3/4 частин, а частку відповідача  - зменшити та визначити її у розмірі  1/4 частини; 
- визнати  за нею право  власності на  3/4  частки    вищевказаних земельної ділянки  та житлового  будинку;  
- стягнути  з  відповідача  на  її користь   грошову  компенсацію замість  її 3/4  частин  у праві спільної  сумісної власності   на  транспортний засіб марки «Skoda Roomster», 2013 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 , державний номер  НОМЕР_2 , в сумі 153 381 грн.
25.03.2021 ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати спільною сумісною власністю сторін колісний транспортний засіб - причеп «ПВ-01», реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнати за  ним право власності на частину вказаного колісного транспортного засобу. 
30.08.2023  представник  ОСОБА_2 - адвокат  Науменко  С. В. подав клопотання  про  призначення   будівельно-технічної експертизи. 
З огляду  на  ту  обставину, що  з 01  вересня  2018 року   сторони  проживають  окремо  та не  ведуть  спільного  господарства,   відповідач  після  припинення  шлюбних  відносин  з  позивачкою  самостійно,  за власні  кошти,   здійснював  добудову та ремонт   будинку,  про  що  свідчать  надані  ним фотографії, чеки та квитанції на  оплату  будівельних матеріалів  та обладнання,  вважав, що  для  правильного вирішення  справи  необхідно   встановити  фактичну  вартість  незавершеного  будівництвом  спірного  будинку  станом  на  01.09.2018  та  встановити  його  вартість   станом  на  30.08.2023.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 23 травня 2024 року клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Науменка С. В. задоволено. 
Призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу. 
На вирішення експерта поставлено наступні  питання:
1. Яка фактична (дійсна) вартість незавершеного будівництвом будинку за адресою: АДРЕСА_2 була станом на 01.09.2018 року?
2. Яка фактична (дійсна) вартість завершеного будівництвом будинку за адресою: АДРЕСА_2 є станом на 30.08.2023 року?
Проведення  експертизи  доручено  експертам КНДІСЕ. Провадження  у справі  на  час проведення  експертизи зупинено. 
04.06.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Кравченко К. М. через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 травня 2024 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд  першої інстанції  передчасно, не дослідивши всіх доказів по справі, надав спірному житловому будинку статус «незавершене будівництвом будинок на 2018 рік».
Вважає, що  суд першої інстанції  зробив висновки,  які не відповідають обставинам справи,  поставив перед  експертом запитання, які заздалегідь  несуть в собі недостовірну інформацію.
Зазначила,  що  спірний будинок  було  закінчено будівництвом  в 2012  році,  про  що свідчить  технічний паспорт на будинок, виготовлений на  замовлення  відповідача,   а надані  останнім  квитанції і чеки не підтверджують, що   вказані  в них  будівельні матеріали були використані саме для будівництва  спірного будинку.
В судовому  засідання   представник  ОСОБА_1 - адвокат  Кравченко  К. М. апеляційну  скаргу підтримала  та просила  її задовольнити.  
Представник  ОСОБА_2 -  адвокат  Науменко  С. В.  просив відмовити в задоволенні  апеляційної  скарги,  ухвалу  суду  першої  інстанції  залишити без змін.  
Свої доводи мотивує тим, що   клопотання  про  призначення  експертизи заявлено   на стадії підготовчого   провадження,  доводи   позивача про те,  що  спірний будинок  було  побудовано  під  час перебування  сторін  у шлюбі  є  необґрунтованими. 
Інші учасники справи не  з`явились,  про  день, час та місце розгляду справи повідомлені  судом  належним чином.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно  до  положень ст.12 ЦПК  України  цивільне  судочинство  здійснюється  на  засадах  змагальності сторін. Учасники справи   мають  рівні   права щодо  здійснення  всіх   процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна  довести  обставини,  які мають значення  для справи і на які вона  посилається  як на підставу  своїх вимог  або  заперечень,  крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно  до  ч.1 ст.103  ЦПК  України суд  призначає  експертизу  у справі  за сукупності таких умов: 1)  для  з`ясування  обставин, що мають  значення  для справи,  необхідні   спеціальні знання  у сфері  іншій,  ніж право,  без яких  встановити відповідні  обставини неможливо; 2) сторонами  (стороною)  не  надані  відповідні  висновки експертів із цих самих  питань або висновки експертів викликають  сумніви щодо  їх  правильності. 
Як вбачається зі змісту позовної заяви,  предметом  позову у справі є поділ майна,  що  було  набуто  сторонами  у власність під час перебування  у зареєстрованому шлюбі. 
Заперечуючи проти заявлених позовних  вимог,  відповідач  посилається на  те,  що  добудова  спірного  будинку  була  здійснена  в період  окремого  проживання  сторін,  за  його особисті кошти.
Тлумачення пункту 3 частини першої статті 57 СК України свідчить, що у випадку набуття одним із подружжя за час шлюбу майна за власні кошти, таке майно є особистою приватною власністю.
Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено  презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.
З метою  визначення  частки  у майні,  яке за  твердження  відповідача було набуто  за рахунок  його  особистих коштів,   відповідачем по справі було заявлено  клопотання  про  призначення  експертизи. 
Задовольняючи  клопотання  про  призначення  у справі судової  будівельно-технічної   експертизи,   суд першої інстанції  виходив  з того,    що  для  вирішення даного спору  потрібні  спеціальні  знання у сфері  іншій,  ніж право.  
Визначені  судом першої інстанції  підстави для  призначення  експертизи відповідають положенням    п.1 ч.1 ст.103 ЦПК  України. 
Заперечуючи проти   призначення  експертизи у підготовчому судовому  засіданні,   представник позивача посилалась  лише на  доцільність до  її призначення  допитати  свідків. 
Разом  з тим,   вказана  обставина  не  може  бути  підставою   для  відмови у  призначенні  експертизи.
Позивач не  позбавлена  права заявити клопотання  про  допит свідків на спростування   доказів,  наданих  відповідачем. 
Відповідно  до  частин  першої, другої статті 89  ЦПК  України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Питання,  які  були  поставлені  на  вирішення  експерта,  не  мають  наперед  встановленого  значення для визначення  статусу   спірного   будинку, як незавершеного чи завершеного  будівництвом об`єкта.   
При цьому   позивач не  була  позбавлена  можливості поставити  власні питання  на  вирішення  експертизи, проте таким правом  не  скористалась. 
Чи був  спірний будинок  незавершеним будівництвом станом  на  2018 рік суд першої  інстанції надасть   оцінку під  час розгляду справи  по  суті пред`явленого позову, після  з`ясування  всіх обставин  справи та наданих суду доказів,  а не  під час вирішення  питання про  призначення  експертизи. 
Під час розгляду справи судом  апеляційної інстанції  не було  встановлено   порушення норм  процесуального права,  які є  обов`язковою підставою для  скасування  оскаржуваної ухвали, або  неправильне  застосування  норм матеріального права, а тому   суд   апеляційної  інстанції  дійшов висновку про  залишення  апеляційної скарги без задоволення,  а  ухвали суду першої інстанції   без змін. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК  України суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кравченко Ксенії Миколаївни залишити без задоволення. 
Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 23 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку  не  підлягає. 
 
Суддя - доповідач                                                                           Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                               І. М. Рейнарт
 
                                                                                                          Т. І. Ящук