Справа № 944/4324/22                         Головуючий у 1 інстанції: Поворозник Д.Б. 
Провадження № 22-ц/811/1206/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        20 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
секретаря: Назар Х.Б.
за участю: представника КНП Яворівської міської ради Львівської
області«Яворівська центральна районна лікарня» - Бережнова Є.В., 
представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня», в якому просила: визнати протиправним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 281-к від 12.08.2022 «Про звільнення»; зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» поновити її на посаді кухонної працівниці; стягнути з Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня винесення рішення суду; стягнути з відповідача судові витрати.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликалася на те, що з 01.04.2002 вона працювала на посаді кухонної працівниці Яворівської районної центральної лікарні, яка реорганізована шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня». Наказом відповідача № 281-к від 12.08.2022 її було звільнено із займаної посади у зв`язку із скороченням штатів та чисельності працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, з 12.08.2022. Даний наказ винесено на підставі наказу Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 64 від 11.05.2022 «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючих». 31.05.2022 її повідомлено про можливе вивільнення відповідно до вимог ст. 49-2 К3пП України. Одночасно, всупереч вимогам ст. 49-2 КЗпП України відповідач не запропонував їй вакантні посади в Комунальному некомерційному підприємстві Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня», хоча повинен був це зробити. У попередженні про наступне вивільнення від 31.05.2022 позивачку повідомлено, що станом на даний момент вільних вакантних посад, які відповідають її кваліфікації, немає. Однак на день видачі наказу № 281-к від 12.08.2022 «Про звільнення» у новому штатному розписі була наявна вільна вакантна посада, яка відповідала її спеціальності та кваліфікації, зокрема, посада кухонної працівниці, яку вона обіймала до звільнення, на яку була прийнята нова працівниця ОСОБА_3 .
Крім того, наказом Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючого» № 64 від 11.05.2022 введено в дію новий штатний розпис з 01.08.2012, а її звільнено з роботи 12.08.2022, тобто фактично її було допущено до роботи на посаді кухонної працівниці після введення в дію нового штатного розпису. На підставі наведеного вважає її звільнення є незаконним, тому просить скасувати оскаржуваний наказ, поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11.03.2024 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ КНП Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 281-к від 12.08.2022 «Про звільнення».
Поновлено ОСОБА_1 на посаді кухонної працівниці Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» з 13.08.2022.
Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.08.2022 до 11.03.2024, що становить 63 606,36 грн. 
Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» на користь держави 992,40 грн судового збору.
Рішення суду оскаржило Комунальне некомерційне підприємство Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що протоколом комісії №1 від 15.06.2022, відповідач затвердив критерії оцінки продуктивності праці та наявність переважного права залишення на роботі працівників КНП ЯМР ЛO «ЯЦРЛ». Відповідач комісійно визначив критерії оцінки продуктивності праці та наявність переважного права залишення на роботі працівників КНП ЯМР ЛО «ЯЦРЛ» серед кухонних працівників, з`ясував, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, безперервний стаж роботи позивача на підприємстві складає 20 років, тоді як безперервний стаж роботи інших кухонних працівників є більшим, а ОСОБА_4  не підлягає звільненню у зв`язку із забороною звільнення за п. 10 ч. 2 ст. 42 КЗпП (менш 3-х років до пенсії). Відповідно до таблиці критеріїв оцінки, комісійно були розглянуті кандидатури всіх кухонних працівників:  ОСОБА_5  зазначена у п/н  НОМЕР_1 ,  ОСОБА_6  зазначена у п/н  НОМЕР_2 ,  ОСОБА_1  зазначена у п/н  НОМЕР_3 ,  ОСОБА_4  зазначена у п/н  НОМЕР_4 ,  ОСОБА_3  зазначена у п/н  НОМЕР_5 . За вищевказаних підстав, у позивача не існувало переважне право залишитися на роботі порівняно з іншими кухонними працівниками.Зазначене рішення щодо відсутності у позивача переважного права залишитися на роботі порівняно з іншими кухонними працівниками, відповідач зафіксував протоколом комісії №6 від 19.07.2022. За таких обставин, відповідач звільнив позивача при повному дотриманні приписів ст. 42 КЗпП України, що повністю спростовує доводи позовної заяви.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Від ОСОБА_1 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області«Яворівська центральна районна лікарня» - Бережнов Є.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 заперечив проти задоволення скарги, покликаючись на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була прийнята на посаду кухонної працівниці Яворівської центральної районної лікарні з 01.04.2002, що підтверджується записом у трудовій книжці ОСОБА_1 .
Відповідно до рішення Яворівської районної ради Львівської області № 369 від 24.05.2018 Яворівська центральна районна лікарня реорганізована шляхом перетворення у Комунальне некомерційне підприємство Яворівської районної ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня», а в подальшому у Комунальне некомерційне підприємство Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня».
Згідно з повідомленням Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 133 від 12.05.2022 ОСОБА_1 повідомлено про можливе вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» (наказ № 64 від 11.05.2022), яке відбудеться 15.07.2022, на підставі п. 1 ст. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Також повідомлено, що станом на 12.05.2022 вільних вакантних посад, які відповідають її кваліфікації немає, про наявність відповідних вакантних посад її буде проінформовано додатково. Вказане повідомлення ОСОБА_1 отримала, що підтверджується її підписом на ньому.
Відповідно до повідомлення Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 149 від 31.05.2022 ОСОБА_1 повідомлено про можливе вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня», яке відбудеться 31.07.2022, на підставі п. 1 ст. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (наказ № 64 від 11.05.2022, в редакції наказу № 72 від 27.05.2022). Також повідомлено, що станом на даний момент вільних вакантних посад, які відповідають кваліфікації немає. Підпис ОСОБА_1 в графі повідомлення отримала відсутній.
Актом Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» про відмову від отримання повідомлення про можливе звільнення від 31.05.2022 зафіксовано відмову ОСОБА_1 отримати повідомлення № 149 від 31.05.2022 про можливе звільнення у зв`язку із скороченням штату і чисельності працюючих.
Наказом Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 281-к від 12.08.2022 «Про звільнення» кухонну працівницю ОСОБА_1 звільнено від займаної посади у зв`язку із скороченням штатів та чисельності працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України з 12.08.2022. Підставою для винесення цього наказу є наказ «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючих» № 64 від 11.05.2022. ОСОБА_1 з даним наказом була ознайомлена та його копію отримала, що підтверджується її підписом.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (стаття 5-1 КЗпП України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених, зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше, ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
При розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, з його згоди, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.04.2021 у справі № 444/2600/19 (провадження № 61-13999св20), від 22.07.2021 у справі № 456/57/20 (провадження № 61-6268св21), від 23.07.2021 у справі № 766/12805/19 (провадження № 61-7098св21), від 27.08.2021 у справі № 712/10548/19 (провадження № 61-10299св21), від 09.12.2021 у справі № 646/2661/20 (провадження № 61-7496св21), від 06.04.2023 у справі № 686/2549/22 (провадження № 61-12734св22) та інших.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
У правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 6-40цс15, зазначено, що оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
Встановлено, що штатним розписом Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня», який діяв з 01.12.2021, та оригінал якого було оглянуто судом апеляційної інстанції у судовому засіданні 20.08.2024, було передбачено 4 штатні посади кухонного працівника. 
Наказом Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 61 від 29.04.2022 «Про зміни в штатному розписі КНП ЯМР ЛО «Яворівська центральна районна лікарня», вирішено вивільнити з 29.04.2022, зокрема, 1,0 ставки молодшої медсестри буфетниці, та ввести з 29.01.2022 1,0 ставки кухонного робітника.
Молодшу медсестру буфетницю ОСОБА_3 переведено на посаду кухонного робітника з 29.04.2022, що підтверджується копією наказу Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 135-к від 29.04.2022 «Про перевід».
Разом з тим, як встановлено та підтверджено представником відповідача у суді апеляційної інстанції, зміни у штатний розпис на виконання наказу № 61 від 29.04.2022 внесені не були, відтак підставно вважати, що станом на 11.05.2022 у штатному розписі Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» було передбачено 4 штатні посади кухонного працівника.
Нова штатна чисельність працівників була затверджена наказом Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» № 64 від 11.05.2022 «Про затвердження штатного розпису та скорочення штату і чисельності працюючих», який в подальшому було змінено наказом № 72 від 27.05.2022, а також наказом № 90 від 28.06.2022 «Про внесення змін до штатного розпису на 2022 рік».
Із штатного розпису, який був затверджений Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» в останній редакції та введений в дію з 31.07.2022, вбачається, що на момент звільнення позивачки ОСОБА_1 було 4 посади кухонного працівника.
Суд першої інстанції за наслідком оцінки та порівняння штатних розписів Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» правильно встановив фактичну відсутність скорочення штату за посадою кухонного працівника на день звільнення ОСОБА_1 . Доказів протилежного відповідачем суду не надано.
За таких обставин районний суд зробив правильний висновок про порушення відповідачем процедури звільнення позивача на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України та трудових прав позивача, що є підставою для визнання незаконним наказу про її звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують. 
Крім цього, відповідачем не спростовано розрахунку стягнутого на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 13.08.2022 до 11.03.2024 в розмірі 63 606,36 грн. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Яворівської міської ради Львівської області «Яворівська центральна районна лікарня» залишити без задоволення.
Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 30.08.2024

Головуючий                
                                       
Судді