ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року 
м. Київ
справа № 160/7188/22
адміністративне провадження № К/990/16398/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білоуса О.В.,  
суддів - Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,
за участю секретаря судового засідання Носенко Л.О.,
представника позивача Сидорчука І.С.,
представника відповідача Ваховської Г.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року (головуючий суддя Кадникова В.Г.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року (головуючий суддя Щербак А.А., судді Баранник Н.П., Малиш Н.І.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМЗ ГРУП» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В:
У травні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АМЗ ГРУП» (далі - ТОВ «АМЗ ГРУП») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 лютого 2022 року: №0030590719 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 25857511,25 грн та №0030610719 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 19571841 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ «АМЗ ГРУП» вказувало, що зроблені податковим органом висновки в Акті перевірки про нереальність фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами є безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами.
Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «АМЗ ГРУП» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 24810 грн. 
Не погодившись з ухваленими у справі судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою.
У касаційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних відмовити повністю. 
Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року. Витребувано з Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу.
Підставою для відкриття касаційного провадження скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі ГУ ДПС у Дніпропетровській області вказує, що при вирішенні питання про правомірність оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень-рішень суди попередніх інстанцій не врахували висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 3 серпня 2020 року у справі №826/7917/17, від 6 жовтня 2020 року у справі №826/13468/18, від 5 березня 2020 року у справі №826/9368/15, що призвело до неправильного застосування підпункту 14.1.13 пункту 14 статті 14, пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту134.1.1 пункту 134.1 статті 134, статті 196, пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) та недослідження зібраних у справі доказів. 
Зокрема, скаржник зазначає, що у наведених вище постановах, суд касаційної інстанції наводив перелік обставин, які у своїй сукупності свідчать про нереальний характер господарських операцій між суб`єктами господарювання.
Так, у вказаних постановах Верховний Суд зазначав, що при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу, має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності. З`ясування обставин реальності вчинення господарської операції вимагає ретельної перевірки доводів контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції.
Вказуючи на наведені вище висновки, контролюючий орган наполягає на неможливості виконання контрагентами позивача спірних господарських операцій з огляду на відсутність у таких суб`єктів господарювання працівників (управлінського та технічного персоналу), основних фондів, виробничих активів, транспортних засобів, складських та офісних приміщень. Також, ГУ ДПС у Дніпропетровській області звертає увагу на відсутність документів, які б підтверджували передачу товару позивачу, що в своїй сукупності свідчить про відсутність факту здійснення суб`єктом господарювання задекларованого виду діяльності. Не надано судами й належної оцінки тим обставинам, що деякі з директорів та бухгалтерів контрагентів позивача одночасно очолювали й вели бухгалтерський облік на інших підприємствах, кількість яких в окремих випадках є доволі значною. Окрім того, відповідач звертає увагу, що до перевірки позивачем не надано первинних документів оперативного (складського) обліку придбаних у контрагентів товарно-матеріальних цінностей, а саме - Книги складського обліку запасів, яка ведеться на підприємстві у розрізі матеріалів, із зазначенням місця зберігання запасів, їх ціни, гатунку, розміру, кількості, джерела отримання та видачі запасів.
ТОВ «АМЗ ГРУП», скориставшись своїм правом надало до суду відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на встановлені обставини та висновки оскаржуваних судових рішень зазначило, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просило відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. Зокрема, позивач вказує, що касаційна скарга податкового органу обґрунтована тим, що перевіркою не підтверджено реальність господарських операцій позивача з ТОВ «ТГ Градекс», ТОВ «ЕКОСТАР ТЕК», ТОВ «ФІЛІБУД», ТОВ «НЕОН ВІП», ТОВ «БУДАСОН», ТОВ «АСТІ ТЕЛ», ТОВ «ВЕД ГРУПП», ТОВ «КОЛД АМЕТІСТУМ», ТОВ «УКРТОРГАКТИВ», ТОВ «СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП», ТОВ «АКРОПОС ЛТД», ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ», ТОВ «МІНКОР СЕРВІС», ТОВ «НОЛАНД ГРУП», ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ», ТОВ «УКРІМСТРОЙ», ТОВ «ФОРНО» та зроблено висновки про безпідставне формування податкового кредиту з ПДВ та завищення витрат по взаємовідносинам з вищеназваними контрагентами, по яким наявні докази щодо нереальності здійснення господарських операцій. Також наявна негативна інформація щодо зазначених контрагентів-постачальників ТОВ «АМЗ ГРУП» разом з дослідженням наданих до перевірки первинних документів стали підставою для висновків відповідача стосовно нереальності проведених господарських операцій позивача та як наслідок, встановлення порушень податкового законодавства в частині заниження ПДВ та податку на прибуток.
Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які докази щодо нереальності здійснення господарських операцій та будь яка негативна інформація стосовно контрагентів ТОВ «АМЗ ГРУП», окрім безпідставних припущень в Акті перевірки №9751/7/04-36-07-19/39371603 від 17 грудня 2021 року. Водночас судами першої та апеляційної інстанції досліджено матеріали справи та встановлено, що на час перевірки позивача, на час звернення з позовом до суду, при первинному та новому розгляді цієї справи, вироки суду у кримінальній справі за кримінальними провадженнями відносно позивача, його контрагентів чи їх посадових осіб відсутні. Крім того, відповідачем не доведено, що директора контрагентів на момент укладання правочинів з позивачем були одночасно ще і директорами інших підприємств.  
Справа № 160/7188/22 надійшла до Верховного Суду 4 червня 2024 року.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, переглянувши судові рішення першої та апеляційної інстанцій в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «АМЗ ГРУП» зареєстровано 1 вересня 2014 року; видами економічної діяльності є: 24.42 Виробництво алюмінію (основний), 24.10 Виробництво чавуну, сталі та феросплавів, 24.45 Виробництво інших кольорових металів, 24.53 Лиття легких кольорових металів, 24.54 Лиття інших кольорових металів, 38.32 Відновлення відсортованих відходів, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами, 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.
Позивач на підставі договору оренди №02/07/18-1 від 2 липня 2018 року, укладеного з ФО-П ОСОБА_1 має в користуванні будівлю цеху по виробництву сплавів площею 3000 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.
ТОВ «АМЗ ГРУП» на підставі договорів оренди №02/04/18 від 2 квітня 2018 року та №04121-4 від 4 січня 2021 року, укладених з ФО-П ОСОБА_2 має в користуванні будівлю цеху по виробництву сплавів площею 300 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.
Також на підставі договорів оренди №1454 від 1 липня 2018 року та №1455 від 30 квітня 2021 року, укладених з ТОВ "Вортекс" та ПАТ "Креді Агріколь Банк" позивач має в користуванні: а) приміщення площею 129,2 кв.м., а саме приміщення №200-2, №200-3, №200-4, №200-5, №200-6, №200-7, №200-8, розташовані на другому поверсі будівлі заводоуправління за адресою                          АДРЕСА_1; б) приміщення площею 306,2 кв.м., а саме приміщення №1-24, №1-25, №1-26, №1-27, №1-31, №1-32, №1-34, №1-35, №1-36, №1-38, №1-39, розташовані на другому поверсі будівлі побутового корпусу за адресою АДРЕСА_2
Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 22 січня 2019 року ТОВ "АМЗ ГРУП" видано Атестат №58 спеціалізованого металургійного переробного підприємства, який підтверджує, що позивач відповідає вимогам   Закону України "Про металобрухт"   і має можливість переробляти металобрухт алюмінію та алюмінієвих сплавів.
Актом №38/18 обстеження металургійного переробного підприємства, складеного 10 травня 2018 року робочою групою Дніпропетровської обласної державної адміністрації, встановлено наявність у ТОВ "АМЗ ГРУП": 1) проекту металургійного переробного підприємства, розробленого у 2011 році ДП "Проектний інститут Дніпродзержинськцивільпроект"; 2) металургійного устаткування, а саме електричної відбивної САН-2-2.0-И1; 3) вантажопідйомного устаткування, а саме крану мостового електричного підйомність 5т; 4) вагового обладнання, а саме вагів для статичного зважування ВПЕ-3000-1515 з діапазоном зважування від 20 до 3000 кг; 5) обладнання для проведення радіаційного контролю, а саме радіометру-дозіметру РКС-01; 6) власної атестованої лабораторії (свідоцтво №06544-2-7-26/4-ГОМС від 3 квітня 2018 року, видане ДП ВСП "Науково-технічний центр метрології, випробувань та досліджень").
У відповідності до Технологічного регламенту, затвердженого директором ТОВ "АМЗ ГРУП" 3 квітня 2018 року, на підприємстві існує цех з виробництва сплавів і лігатур з відходів алюмінієвих сплавів, потужність виробництва 1800т на рік, кількість технологічних ліній -2, спосіб виробництва - електротермічний метод.
Згідно вказаного Регламенту позивач використовує в якості сировини для наступної переробки - брухт і відходи кольорових металів і сплавів, алюмінієві вироби (профілі, сходи, вироби для центрального опалення, радіатори, каструлі, сковорідки, ковші, кавоварки та інше).
Регламентом встановлено, що при надходженні сировини на підприємство в першу чергу здійснюється вхідний контроль, сортування металобрухту, після чого відбувається завантаження відсортованої сировини до електричної печі, в якій проводиться переплавляння металу та злив металу.
Також ТОВ "АМЗ ГРУП" має в наявності обладнання: роторну піч РПП-3, вишку тура 1,2*2; систему димовидалення, магнітний сепаратор ПМП-А-250-100, дробарку центр обіжна БАРМАК, грохот 2-х ярусний ГИС-52, що підтверджується Договором оренди обладнання №04121-1 від 4 січня 2021 року.
Згідно штатного розкладу ТОВ "АМЗ ГРУП", затвердженого наказом №29/11/21-ШР15 від 29 листопада 2021 року, на підприємстві рахується 72 штатні одиниці працівників, а саме: директор, головний бухгалтер, бухгалтер, начальник охорони, охоронець, начальник відділу кадрів, менеджер зі збуту, юрист, начальник відділу охорони праці, інженер з охорони праці, начальник хімічної лабораторії, лаборант, головний механік, слюсар-ремонтник, електрозварник у металургійному виробництві, електрогазозварник, головний інженер, начальник цеху з виробництва сплавів, комірник, підсобний робітник, головний енергетик, електромонтер, плавильник металу та сплавів, сортувальник-складальник брухту та відходів металу, експедитор.
ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі наказу №4658-п від 6 жовтня 2021 року у період з 15 листопада 2021 року по 10 грудня 2021 року була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ "АМЗ ГРУП", за результатами якої 17 грудня 2021 року складено Акт № 9751/7/04-36-07-19/39371603 (далі - Акт перевірки).
Під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 ПК України, внаслідок чого позивачем занижено податок на прибуток на суму 18535435 грн, та вимог пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 20686009 грн.
На підставі встановлених перевіркою порушень 15 лютого 2022 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення: №0030590719 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 25857511,25 грн та №0030610719 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 19571841 грн.
Суми нарахованих грошових зобов`язань згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень складаються з донарахувань сум ПДВ та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ "ТГ Градекс", ТОВ "ЕКОСТАР ТЕК", ТОВ "ФІЛІБУД", ТОВ "НЕОН ВІП", ТОВ "БУДАСОН", ТОВ "АСТІ ТЕЛ", ТОВ "ВЕД ГРУПП", ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ", ТОВ "УКРТОРГАКТИВ", ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП", ТОВ "АКРОПОС ЛТД", ТОВ "ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ", ТОВ "МІНКОР СЕРВІС", ТОВ "НОЛАНД ГРУП", ТОВ "ПРОМ-ЕКСПОРТ", ТОВ "УКРІМСТРОЙ", ТОВ "ФОРНО".
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.
Cуд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення виходив з того, що висновки контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій не можуть ґрунтуватися лише на інформації, що міститься у податковій базі відносно контрагентів платника податків, натомість, такі можуть бути здійснені на підставі первинних документів та об`єктивної перевірки фактичних обставин господарських правовідносин. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що укладені між позивачем та його контрагентами правочини відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочинів, є економічно виправданими, факт виконання господарських зобов`язань сторін підтверджується первинними документами бухгалтерської та податкової звітності, які є належними та достатніми доказами того, що господарські операції фактично відбулися, а операції між позивачем та його контрагентами враховані відповідно до їх дійсного економічного змісту, обумовлені розумними економічними причинами (цілями ділового характеру) та відповідають меті здійснення господарської діяльності. На переконання суду, копії всіх первинних документів, які були надані під час перевірки податковому органу, складені відповідно до вимог чинного законодавства. Також суд вказав про безпідставність доводів відповідача про те, що обіймання однією особою посад одночасно у декількох Товариствах свідчить про фіктивність діяльності контрагентів, оскільки під час розгляду справи встановлено, що договори укладені між позивачем та його контрагентами підписані саме тими директорами контрагентів, які на момент укладання угод були зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчать відповідні витяги, які знаходяться у матеріалах справи. Протилежне не встановлено відповідачем а ні під час проведення перевірки, а ні під час розгляду справи судом.
Зазначена позиція підтримана Третім апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, враховуючи наступне.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), об`єктом оподаткування податку на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За приписами пунктів 198.1, 198.2, 198.3 198.6 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення, зокрема, операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Статтею 1 Закону №996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
За приписами статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Аналіз наведених вище норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.
При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене узгоджується зі змістом частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Так, судами першої та апеляційної інстанцій щодо правовідносин позивача з ТОВ "ТГ Градекс" встановлено, що 19 листопада 2020 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "ТГ Градекс" (Продавець) укладено Договір поставки №19/11/20.
За умовами вказаного договору, позивач придбав у ТОВ "ТГ Градекс" радіатори опалення. Під час поставки товару була складена видаткова накладна №12 від 19 листопада 2020 року. Транспортування товару відбувалось згідно товарно-транспортної накладної №19/11/20-1 від 19 листопада 2020 року, виданої ФО-П ОСОБА_10. Розрахунок за поставлений товар здійснено позивачем згідно платіжних доручень №1444 від 25 листопада 2020 року на суму 600000 грн та №1474 від 1 грудня 2020 року на суму 400859,58 грн.
Всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ "ТГ Градекс" були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались директором ОСОБА_3 , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ "ТГ Градекс". 
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «ТГ Градекс» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
ТОВ «АМЗ ГРУП» перед укладанням договорів з ТОВ «ТГ Градекс» станом на 19 листопада 2020 року проводило перевірку на участь даного товариства у кримінальних провадженнях або на наявність судових проваджень через ЄДРСР та відкритий сервіс Opendatabot.      
На момент проведення перевірки, участь у кримінальних та судових провадженнях ТОВ «ТГ Градекс» була відсутня.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій,      податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), будь-які зауваження відсутні. При цьому, на час розгляду справи у   ПК України   запроваджено механізм блокування «ризикових» податкових накладних задля унеможливлення формування недобросовісними платниками податків незаконної податкової вигоди. Проте, відносно податкових накладних по господарських операціях ТОВ «АМЗ ГРУП» зауваження контролюючого органу на момент їх реєстрації в ЄРПН були відсутні.
Крім того, суди зазначили, що як на момент перевірки та подання цього позову, так і при первинному та новому розгляді цієї справи, відсутня інформація щодо наявності вироку суду у кримінальній справі за кримінальними провадженнями відносно позивача, його контрагента чи їх посадових осіб.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "ТГ Градекс" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "ТГ Градекс".
Щодо правовідносин позивача з ТОВ "ЕКОСТАР ТЕК", то судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 серпня 2021 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "ЕКОСТАР ТЕК" (Постачальник) було укладено Договір поставки №308/21. 
Згідно умов вказаного договору, позивач здійснив придбання алюмінієвого профілю. Під час поставок були складені видаткові накладні №39 від 27 серпня 2021 року, №1 від 2 вересня 2021 року та №14 від 9 вересня 2021 року. Транспортування товару відбувалось згідно ТТН №27/08/21-1 від 27 серпня 2021 року, №02/09/21-1 від 2 вересня 2021 року ФО-П ОСОБА_10. та №09/09/21 від 9 вересня 2021 року ФО-П ОСОБА_11 Покупець розрахувався з постачальником платіжними дорученнями №2861 від 31 серпня 2021 року на суму 311448,12 грн, №2910 від 6 вересня 2021 року на суму 133027,20 грн та №2954 від 14 вересня 2021 року на суму 306876,60 грн. 
Всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ «ЕКОСТАР ТЕК» були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались директором ОСОБА_4 , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ "ЕКОСТАР ТЕК".
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «ЕКОСТАР ТЕК» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
ТОВ «АМЗ ГРУП» перед укладанням договору з ТОВ «ЕКОСТАР ТЕК» станом на 26 серпня 2021 року проводило перевірку на участь даного товариства у кримінальних провадженнях або на наявність судових проваджень через ЄДРСР та відкритий сервіс Opendatabot.      
На момент проведення перевірки, участь у кримінальних та судових провадженнях ТОВ «ЕКОСТАР ТЕК» була відсутня.
Податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН, будь-які зауваження відсутні. При цьому, на час розгляду справи у ПК України запроваджено механізм блокування «ризикових» податкових накладних задля унеможливлення формування недобросовісними платниками податків незаконної податкової вигоди. Проте, відносно податкових накладних по господарських операціях ТОВ «АМЗ ГРУП» зауваження контролюючого органу на момент їх реєстрації в ЄРПН були відсутні.
Крім того, як на момент перевірки та подання цього позову, так і при первинному та новому розгляді цієї справи, відсутня інформація щодо наявності вироку суду у кримінальній справі за кримінальними провадженнями відносно позивача, його контрагента чи їх посадових осіб.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "ЕКОСТАР ТЕК" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "ЕКОСТАР ТЕК".
Щодо правовідносин позивача з ТОВ "ФІЛІБУД", то судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 10 березня 2021 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "ФІЛІБУД" (Постачальник) було укладено Договір поставки №103-21-1.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання алюмінієвої стрічки та профілів з алюмінієвих сплавів.
Під час поставок були складені відповідні видаткові накладні, які досліджено судами під час розгляду справи та які знаходяться в матеріалах справи.
Транспортування товару відбувалось перевізником ФО-П ОСОБА_11 згідно ТТН №26/05/21-1 від 26 травня 2021 року, №25/05/21-1 від 25 травня 2021 року, №24/05/21-1 від 24 травня 2021 року, №19/05/21-1 від 19 травня 2021 року, №18/05/21-1 від 18 травня 2021 року, №17/05/21-1 від 17 травня 2021 року, №30/03/21-1 від 30 березня 2021 року, №26/03/21-1 від 26 березня 2021 року, №24/03/21-1 від 24 березня 2021 року, №22/03/21-1 від 22 березня 2021 року, №19/03/21-1 від 19 березня 2021 року, №15/03/21-1 від 15 березня 2021 року, №17/03/21-1 від 17 березня 2021 року, №12/03/21-1 від 12 березня 2021 року та №11/03/21-1 від 11 березня 2021 року.
Позивач розрахувався з постачальником платіжними дорученнями №1894 від 17 березня 2021 року на суму 207000 грн, №1922 від 26 березня 2021 року на суму 261104 грн, №1979 від 7 квітня 2021 року на суму 243709 грн, №1991 від 8 квітня 2021 року на суму 202368,60 грн, №1988 від 8 квітня 2021 року на суму 258833,20 грн, №1989 від 8 квітня 2021 року на суму 262102,20 грн, №1987 від 8 квітня 2021 року на суму 230000 грн, №1990 від 8 квітня 2021 року на суму 276696 грн, №2009 від 13 квітня 2021 року на суму 324449,15 грн, №2010 від 13 квітня 2021 року на суму 329209,80 грн, №2083 від 28 квітня 2021 року на суму 276696грн, №2082 від 28 квітня 2021 року на суму 225222,05 грн, №2099 від 30 квітня 2021 року на суму 334331,93 грн, №2098 від 30 квітня 2021 року на суму 196454,16 грн, №2243 від 24 травня 2021 року на суму 180843 грн, №2262 від 27 травня 2021 року на суму 431645,76 грн, №2261 від 27 травня 2021 року на суму 238675 грн, №2307 від 2 червня 2021 року на суму 251683,52 грн, №2306 від 2 червня 2021 року на суму 266964,98 грн, №2321 від 3 червня 2021 року на суму 318621,67 грн, №2322 від 3 червня 2021 року на суму 347120,11 грн, №2320 від 3 червня 2021 року на суму 247008,83 грн. 
Всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ "ФІЛІБУД" були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались директором ОСОБА_5 який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ "ФІЛІБУД"
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "ФІЛІБУД" було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
ТОВ «АМЗ ГРУП» перед укладанням договору з ТОВ "ФІЛІБУД" станом на 10 березня 2020 року проводило перевірку на участь даного товариства у кримінальних провадженнях або на наявність судових проваджень через ЄДРСР та відкритий сервіс Opendatabot.      
На момент проведення перевірки, участь у кримінальних та судових провадженнях ТОВ "ФІЛІБУД" була відсутня.
Податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН, будь-які зауваження відсутні. При цьому, на час розгляду справи у ПК України запроваджено механізм блокування «ризикових» податкових накладних задля унеможливлення формування недобросовісними платниками податків незаконної податкової вигоди. Проте, відносно податкових накладних по господарських операціях ТОВ «АМЗ ГРУП» зауваження контролюючого органу на момент їх реєстрації в ЄРПН були відсутні.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "ФІЛІБУД" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "ФІЛІБУД".
Щодо правовідносин позивача з ТОВ "НЕОН ВІП", то судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 11 січня 2021 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "НЕОН ВІП" (Постачальник) було укладено Договір поставки №111-21.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання профілів з алюмінієвих сплавів.
Під час поставок були складені відповідні видаткові накладні, які були досліджені судами під час розгляду справи та знаходяться у матеріалах справи.
Транспортування товару відбувалось згідно ТТН №04/02/21-1 від 4 лютого 2021 року, №02/02/21-1 від 2 лютого 2021 року, №03/02/21-1 від 3 лютого 2021 року, №20/01/21-1 від 20 січня 2021 року, №19/01/21-1 від 19 січня 2021 року, №16/01/21-1 від 16 січня 2021 року ФО-П ОСОБА_10.
Позивач розрахувався з постачальником платіжними дорученнями №1686 від 29 січня 2021 року на суму 400000 грн, №1738 від 5 лютого 2021 року на суму 500000 грн, №1737 від 5 лютого 2021 року на суму 350000 грн, №1742 від 9 лютого 2021 року на суму 200000 грн, №1743 від 9 лютого 2021 року на суму 250000 грн, №1758 від 15 лютого 2021 року на суму 300000 грн, №1759 від 15 лютого 2021 року на суму 300000 грн, №1779 від 18 лютого 2021 року на суму 263327,54 грн, №1780 від 18 лютого 2021 року на суму 196672,46 грн, №1778 від 18 лютого 2021 року на суму 240000 грн, №1777 від 18 лютого 2021 року на суму 300000грн.
Всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ "НЕОН ВІП" були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались чинним директором Брижан Д.В. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ "НЕОН ВІП".
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "НЕОН ВІП" було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
ТОВ «АМЗ ГРУП» перед укладанням договору з ТОВ "НЕОН ВІП" станом на 11 січня 2021 року проводило перевірку на участь даного товариства у кримінальних провадженнях або на наявність судових проваджень через ЄДРСР та відкритий сервіс Opendatabot.      
На момент проведення перевірки, участь у кримінальних та судових провадженнях ТОВ "НЕОН ВІП" була відсутня.
Податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН, будь-які зауваження відсутні. При цьому, на час розгляду справи у ПК України запроваджено механізм блокування «ризикових» податкових накладних задля унеможливлення формування недобросовісними платниками податків незаконної податкової вигоди. Проте, відносно податкових накладних по господарських операціях ТОВ «АМЗ ГРУП» зауваження контролюючого органу на момент їх реєстрації в ЄРПН були відсутні.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "НЕОН ВІП" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "НЕОН ВІП".
З огляду на вищевикладене, є необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "НЕОН ВІП".
Щодо правовідносин позивача з ТОВ "БУДАСОН", судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 19 листопада 2020 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "БУДАСОН" (Продавець) було укладено Договір поставки №1911/20.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання радіаторів.
Під час поставок були складені відповідні видаткові накладні, які були досліджені судами під час розгляду справи та містяться в матеріалах справи.
Транспортування товару відбувалось згідно ТТН №11/12/20-1 від 11 грудня 2021 року, №09/12/20-1 від 9 грудня 2021 року, №07/12/20-1 від 7 грудня 2021 року, №04/12/20-1 від 4 грудня 2021 року ФО-П ОСОБА_10., а також №02/12/20-1 від 2 грудня 2021 року, №30/11/20-1 від 30 листопада 2021 року, №27/11/20-1 від 27 листопада 2021 року, №25/11/20-1 від 25 листопада 2021 року, №20/11/20-1 від 20 листопада 2021 року ФО-П ОСОБА_6.
Позивач розрахувався з постачальником платіжними дорученнями №1491 від 2 грудня 2020 року на суму 800019,04 грн, №1584 від 18 грудня 2020 року на суму 315443 грн, №71 від 20 січня 2021 року на суму 282096,99 грн, №74 від 20 січня 2021 року на суму 217903,01 грн, №1664 від 22 січня 2021 року на суму 332077,96 грн, №1663 від 22 січня 2021 року на суму 266673,01 грн, №1662 від 22 січня 2021 року на суму 251249,03 грн. 
Всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ "БУДАСОН" були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались чинним директором Адамович Г.Е. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ "БУДАСОН".
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "БУДАСОН" було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
ТОВ «АМЗ ГРУП» перед укладанням договору з ТОВ "БУДАСОН" станом на 19 листопада 2020 року проводило перевірку на участь даного товариства у кримінальних провадженнях або на наявність судових проваджень через ЄДРСР та відкритий сервіс Opendatabot.      
На момент проведення перевірки, участь у кримінальних та судових провадженнях ТОВ "БУДАСОН" була відсутня.
Податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН, будь-які зауваження відсутні. 
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "БУДАСОН" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "БУДАСОН".
Щодо правовідносин позивача з ТОВ "АСТІ ТЕЛ", то судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 4 грудня 2020 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "АСТІ ТЕЛ" (Постачальник) було укладено Договір поставки №412-20П. 
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання радіаторів.
Під час поставок були складені видаткові накладні №18/12-1 від 18 грудня 2020 року, №18/12-2 від 18 грудня 2020 року, №16/12-1 від 16 грудня 2020 року, №16/12-2 від 16 грудня 2020 року, №14/12-1 від 14 грудня 2020 року, №14/12-2 від 14 грудня 2020 року.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_10., що підтверджується ТТН №18/12/20-1 від 18 грудня 2021 року, №16/12/20-1 від 16 грудня 2021 року та №14/12/20-1 від 14 грудня 2021 року.
Покупець частково розрахувався з постачальником платіжним дорученням №1629 від 28 грудня 2020 року на суму 207515 грн.
Щодо залишку вартості товару, який залишився неоплаченим позивачем, то судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "АМЗ ГРУП" на адресу ТОВ "АСТІ ТЕЛ" направило лист з приводу відстрочки погашення кредиторської заборгованості, яка виникла згідно Договору поставки №412-20П від 4 грудня 2020 року, а також зміст Додаткової угоди від 24 березня 2021 року до вказаного договору.
Зі змісту вказаних документів вбачається, що у позивача на початку 2021 року виникли фінансові труднощі у зв`язку з карантинними обмеженнями, пов`язаними з розповсюдженням Covid-19. Позивач звернувся до ТОВ "АСТІ ТЕЛ" з проханням надати відстрочку для погашення простроченої заборгованості до закінчення карантинних заходів. Додатковою угодою сторони погодили відповідні умови відстрочки оплати товару.
Всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ "АСТІ ТЕЛ" були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались чинним директором Сухіним М.Л. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ "АСТІ ТЕЛ".
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "АСТІ ТЕЛ" було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
ТОВ «АМЗ ГРУП» перед укладанням договору з ТОВ "АСТІ ТЕЛ" станом на 4 грудня 2020 року проводило перевірку на участь даного товариства у кримінальних провадженнях або на наявність судових проваджень через ЄДРСР та відкритий сервіс Opendatabot.      
На момент проведення перевірки, участь у кримінальних та судових провадженнях ТОВ "АСТІ ТЕЛ" була відсутня.
Податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН, будь-які зауваження відсутні. 
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "АСТІ ТЕЛ" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "АСТІ ТЕЛ".
Щодо правовідносин позивача з ТОВ "ВЕД ГРУПП", то судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, 2 червня 2020 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "ВЕД ГРУПП" (Постачальник) було укладено Договір поставки №02-06/20.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання алюмінієвих профілів срібного анодування, валів з алюмінієвих сплавів, профілів з алюмінієвих сплавів, алюмінієвої стрічки, алюмінієвих радіаторів, заготівок з алюмінієвих сплавів, драбин універсальних.
Під час поставок товару були складені відповідні видаткові накладні, а транспортування товару відбувалось згідно відповідних товарно-транспортних накладних. Наведені документи були досліджені судами під час розгляду справи та наявні у матеріалах справи.
Покупець повністю розрахувався з постачальником платіжними дорученнями, які зазначені відповідачем на сторінках 41-42 Акта перевірки від 17 грудня 2021 року.
Висновки щодо нереальності вказаної господарської операції податковий орган обґрунтовує тим, що ТОВ "ВЕД ГРУПП" є фігурантом кримінального провадження, здійснювало операції з контрагентами з ознаками ризиковості, а також тим, що ТОВ "ВЕД-ГРУПП" не одержувало від своїх постачальників відповідного товару, який поставив на адресу ТОВ "АМЗ ГРУП".
Суди попередніх інстанцій не погодилися з такими висновками податкового органу та зазначили про їх безпідставність, оскільки на момент перевірки та на момент вирішення справи адміністративним судом відсутня інформація щодо наявності вироку суду у вказаній кримінальній справі за кримінальними провадженнями відносно позивача, ТОВ "ВЕД ГРУПП" чи їх посадових осіб. Зокрема, а ні в Акті перевірки, а ні у відзиві на позовну заяву відповідач не наводить доводів щодо певних доказів, які зібрані в кримінальному провадженні та підтверджують безтоварність операцій позивача з TOB "ВЕД ГРУПП", так само, як і доводів про ухвалення судом вироку у кримінальному провадженні, який би мав преюдиційне значення для цієї адміністративної справи. Навпаки, під час нового розгляду адміністративної справи встановлено відсутність вироків щодо TOB "ВЕД ГРУПП" та/або його посадових осіб.
Також судами досліджено зміст ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 січня 2022 року у справі №757/67841/21-к, якою задоволено клопотання адвоката Мухи С.С. в інтересах ТОВ "ВЕД-ГРУПП" про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду місті Києві від 29 жовтня 2021 року у справі №757/57395/21-к, в якій зазначено, що ТОВ "ВЕД-ГРУПП" не має жодного статусу у кримінальному провадженні та підозра нікому не вручена.
Крім того, судами встановлено, що всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ "ВЕД-ГРУПП" були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались чинним директором Рубан О.Є. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ "ВЕД-ГРУПП".
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «ВЕД-ГРУПП» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
Податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН, будь-які зауваження відсутні. 
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "ВЕД ГРУПП" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "ВЕД ГРУПП".
Щодо правовідносин позивача з ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ", то судами попередніх інстанцій встановлено, що 2 липня 2020 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ" (Постачальник) було укладено Договір поставки №02/07-1.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання радіаторів.
Під час поставок були складені відповідні видаткові накладні, які були досліджені судами під час розгляду справи та містяться у матеріалах справи. 
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_10 згідно ТТН №17/07/20-1 від 17 липня 2020 року, №14/07/20-1 від 14 липня 2020 року, ФО-П ОСОБА_6. та ФО-П ОСОБА_7. згідно ТТН №15/07/20-1 від 15 липня 2020 року, №13/07/20-1 від 13 липня 2020 року, ФО-П ОСОБА_6. згідно ТТН №10/07/20-1 від 10 липня 2020 року, №09/07/20-1 від 9 липня 2020 року, №07/07/20-1 від 7 липня 2020 року, ФО-П ОСОБА_7. згідно ТТН №06/07/20-1 від 6 липня 2020 року.
Позивач частково розрахувався з постачальником платіжними дорученнями №842 від 21 липня 2020 року на суму 195517, 69 грн, №841 від 21 липня 2020 року на суму 276495,30 грн, №847 від 22 липня 2020 року на суму 306844,80 грн, №866 від 28 липня 2020 року на суму 271015,75 грн, №868 від 28 липня 2020 року на суму 231510,80 грн, №867 від 28 липня 2020 року на суму 268489,20 грн.
Щодо залишку вартості товару, який залишився неоплаченим позивачем, то судами встановлено, що позивач на адресу ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ" направив лист, в якому просив про відстрочку погашення кредиторської заборгованості, яка виникла з договору поставки №02/07-1 від 2 лютого 2020 року, а також зміст додаткової угоди №1 від 17 травня 2021 року до вказаного договору.
Зі змісту вказаних документів вбачається, у позивача на початку 2021 року виникли фінансові труднощі у зв`язку з карантинними обмеженнями, пов`язаними з розповсюдженням Covid-19. Позивач звернувся до ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ" з проханням надати відстрочку для погашення простроченої заборгованості до закінчення карантинних заходів. Додатковою угодою сторони погодили відповідні умови відстрочки оплати товару.
Всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ" були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались чинним директором Постол С.А. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ".
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ" було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
ТОВ «АМЗ ГРУП» перед укладанням договору з ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ" станом на 2 липня 2020 року проводило перевірку на участь даного товариства у кримінальних провадженнях або на наявність судових проваджень через ЄДРСР та відкритий сервіс Opendatabot.      
На момент проведення перевірки, участь у кримінальних та судових провадженнях ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ" була відсутня.
Податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН, будь-які зауваження відсутні. 
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "КОЛД АМЕТІСТУМ".
Щодо правовідносин позивача та ТОВ "УКРТОРГАКТИВ", то судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 14 лютого 2020 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "УКРТОРГАКТИВ" (Постачальник) було укладено Договір поставки №АМЗ-20201402.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання радіаторів, пошкоджених алюмінієвих профілів, кільце в упаковці.
Під час поставок були складені видаткові накладні №61 від 19 лютого 2020 року, №62 від 19 лютого 2020 року, №63 від 19 лютого 2020 року, №64 від 20 лютого 2020 року №65 від 20 лютого 2020 року, №66 від 20 лютого 2020 року №67 від 21 лютого 2020 року, №68 від 21 лютого 2020 року, №69 від 21 лютого 2020 року, №91 від 12 березня 2020 року, №92 від 13 березня 2020 року, №93 від 13 березня 2020 року, №94 від 16 березня 2020 року, №95 від 16 березня 2020 року, №96 від 18 березня 2020 року, №97 від 18 березня 2020 року, №98 від 19 березня 2020 року, №99 від 19 березня 2020 року, №100 від 20 березня 2020 року, №101 від 20 березня 2020 року.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_12 згідно ТТН №19/02/20-1 та №19/02/20-2 від 19 лютого 2020 року, №20/02/20-1 та №20/02/20-2 від 20 лютого 2020 року, №21/02/20-1 та №21/02/20-2 від 21 лютого 2020 року, №12/03/20-1 від 12 березня 2020 року, №13/03/20-1 від 13 березня 2020 року, №16/03/20-1 від 16 березня 2020 року, №18/03/20-1 від 18 березня 2020 року, №19/03/20-1 від 19 березня 2020 року, №20/03/20-1 від 20 березня 2020 року.
Позивач повністю здійснив розрахунок з постачальником, що підтверджується платіжними дорученнями, вказаними відповідачем на сторінці 56 Акта перевірки.
Податковий орган дійшов висновку, що операції з ТОВ "УКРТОРГАКТИВ" направлені на безпідставне завищення витрат для зменшення фінансового результату з податку на прибуток та завищення податкового кредиту ТОВ "АМЗ ГРУП".
Всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ "УКРТОРГАКТИВ" були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались чинним директором Леньшин І.І. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ "УКРТОРГАКТИВ".
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "УКРТОРГАКТИВ" було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
ТОВ «АМЗ ГРУП» перед укладанням договору з ТОВ "УКРТОРГАКТИВ" станом на 14 лютого 2020 року проводило перевірку на участь даного товариства у кримінальних провадженнях або на наявність судових проваджень через ЄДРСР та відкритий сервіс Opendatabot.      
На момент проведення перевірки, участь у кримінальних та судових провадженнях ТОВ "УКРТОРГАКТИВ" була відсутня.
Податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН, будь-які зауваження відсутні.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "УКРТОРГАКТИВ" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "УКРТОРГАКТИВ".
Щодо правовідносин позивача з ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП", то судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 червня 2019 року між ТОВ "АМЗ ГРУП" (Покупець) та ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП" (Постачальник) було укладено Договір поставки №18619.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання алюмінієвих кругів, пошкоджених профілів з алюмінієвих сплавів.
Під час поставок були складені видаткові накладні: №0612/1 від 6 грудня 2019 року, №1112/2 від 11 грудня 2019 року, №1312/3 від 13 грудня 2019 року, №1612/4 від 16 грудня 2019 року, №1812/5 від 18 грудня 2019 року, №1912/6 від 19 грудня 2019 року, №2312/7 від 23 грудня 2019 року, №2412/8 від 24 грудня 2019 року, №2612/9 від 26 грудня 2019 року.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_7. згідно ТТН №07/12/19-1 від 7 грудня 2019 року, №11/12/19-1 від 11 грудня 2019 року, №13/12/19-1 від 13 грудня 2019 року, №16/12/19-1 від 16 грудня 2019 року, №18/12/19-1 від 18 грудня 2019 року, №19/12/19-1 від 19 грудня 2019 року, №24/12/19-1 від 24 грудня 2019 року, №25/12/19-1 від 25 грудня 2019 року, №26/12/19-1 від 26 грудня 2019 року.
Позивач частково розрахувався з постачальником згідно з платіжними дорученнями, вказаними відповідачем на сторінці 61 Акта перевірки.
Щодо залишку вартості товару, який залишився неоплаченим позивачем, то судами встановлено, що ТОВ "АМЗ ГРУП" на адресу ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП" направило лист №0210/1 від 2 жовтня 2020 року з приводу відстрочки погашення кредиторської заборгованості, яка виникла з договору поставки №18619 від 18 червня 2019 року, а також зміст додаткової угоди №2 від 12 жовтня 2020 року до вказаного договору.
Як вбачається зі змісту вказаних документів, у позивача виникли фінансові труднощі у зв`язку з карантинними обмеженнями, пов`язаними з розповсюдженням Covid-19. Позивач звернувся до ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП" з проханням надати відстрочку для погашення простроченої заборгованості до закінчення карантинних заходів. Додатковою угодою сторони погодили відповідні умови відстрочки оплати товару.
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП" було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
ТОВ «АМЗ ГРУП» перед укладанням договору з ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП" станом на 18 червня 2019 року проводило перевірку на участь даного товариства у кримінальних провадженнях або на наявність судових проваджень через ЄДРСР та відкритий сервіс Opendatabot.      
На момент проведення перевірки участь у кримінальних та судових провадженнях ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП" були відсутні.
Податкові накладні ТОВ "АМЗ ГРУП" за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН, будь-які зауваження відсутні. 
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП" не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП".
Щодо правовідносин позивача та ТОВ "АКРОПОС ЛТД", то судами попередніх інстанцій встановлено наступне.
Як було встановлено судом першої інстанції, 7 березня 2019 року між ТОВ «АМЗ ГРУП» (Покупець) та ТОВ «АКРОПОС ЛТД» (Постачальник) було укладено договір №0703/2019 поставки кухонних виробів з алюмінію.
Під час поставок були складені відповідні видаткові накладні, які знаходяться у матеріалах справи та досліджені судами попередніх інстанцій під час розгляду справи.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_8. згідно ТТН №11/03/19-1 від 11 березня 2019 року, №12/03/19-1 від 12 березня 2019 року, №13/03/19-1 від 13 березня 2019 року, №14/03/19-1 від 14 березня 2019 року, №19/03/19-1 від 19 березня 2019 року, №20/03/19-1 від 20 березня 2019 року, №09/04/19-1 від 9 квітня 2019 року, №10/04/19-1 від 10 квітня 2019 року, №11/07/19-1 від 11 липня 2019 року, 02/08/19-1 від 2 серпня 2019 року.
Позивач частково розрахувався з постачальником платіжним дорученням №827 від 7 серпня 2019 року на суму 58422,43 грн. 
На залишок заборгованості постачальником укладено договори про відступлення прав вимоги за договором №0703/2019 від 7 березня 2019 року з:
ТОВ «СКІЛЕТІ ТРЕЙД» (договір про відступлення №213/19 від 21 березня 2019 року, сума вимог   4811169,82 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено платіжними дорученнями, вказаними на сторінці 68 Акту перевірки №9751/7/04-36-07-19/39371603 від 17 грудня 2021 року;
ТОВ «СКІЛЕТІ ТРЕЙД» (договір про відступлення №135/19 від 13 травня 2019 року, сума вимог   470253,60 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено платіжними дорученнями, вказаними на сторінці 69 Акту перевірки №9751/7/04-36-07-19/39371603 від 17 грудня 2021 року;
ТОВ «СКІЛЕТІ ТРЕЙД» (договір про відступлення №018/19 від 1 серпня 2019 року, сума вимог   928002,12 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено платіжними дорученнями, вказаними на сторінці 69 Акту перевірки №9751/7/04-36-07-19/39371603 від 17 грудня 2021 року;
ТОВ «КРІТСТОУН 2019» (договір про відступлення №29/19 від 2 вересня 2019 року, сума вимог   818818,80 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено платіжними дорученнями, вказаними на сторінці 69 Акту перевірки №9751/7/04-36-07-19/39371603 від 17 грудня 2021 року.
Відповідач зазначає, що встановлені порушення є насідком того, що ТОВ «АКРОПОС ЛТД» здійснювало ризикові операції;   директор ТОВ «АКРОПОС ЛТД», займаючи посади на різних підприємствах, не мав можливості при 8-годинному робочому дні здійснювати господарські операції;   ТОВ «АКРОПОС ЛТД» реалізував на адресу ТОВ «АМЗ ГРУП» більше товарів, ніж одержав по ланцюгу постачання.
Всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ «АКРОПОС ЛТД» були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались чинним директором Костянюк Л.В. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ «АКРОПОС ЛТД», а не Костюк Л.В. , як зазначав відповідач.
Суд першої інстанції також встановив, що на час здійснення спірних господарських операцій ТОВ «АКРОПОС ЛТД» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
Податкові накладні ТОВ «МЗ ГРУП» за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ «АКРОПОС ЛТД» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «АКРОПОС ЛТД».
Щодо правовідносин позивача та ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ», то судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 червня 2019 року між ТОВ «АМЗ ГРУП» (Покупець) та ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ» (Постачальник) було укладено договір №256/19 поставки алюмінієвих виробів для центрального опалення, алюмінієвих радіаторів.
Під час поставок були складені видаткові накладні від 26 червня 2019 року: №26/06/1, №26/06/2, №26/06/3, №26/06/4.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_7. згідно ТТН №27/06/19-1 від 27 червня 2019 року, №28/06/19-1 від 28 червня 2019 року, №27/06/19-2 від 27 червня 2019 року, №28/06/19-2 від 28 червня 2019 року.
На суму заборгованості постачальником укладено договори про відступлення прав вимоги за договором №256/19 від 25 червня 2019 року з:
ТОВ «СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП» (договір про відступлення №05819/2 від 5 серпня 2019 року, сума вимог   633550,26 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено у січні 2020 року платіжними дорученнями №58, 59, 60, 64;
ТОВ «СКІЛЕТІ ТРЕЙД» (договір про відступлення №05819/1 від 5 серпня 2019 року, сума вимог   2066874,61 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено платіжними дорученнями, вказаними на сторінці 74 Акту перевірки №9751/7/04-36-07-19/39371603 від 17 грудня 2021 року;
ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КРЕТО» (договір про відступлення №1012/19 від 10 грудня 2019 року, сума вимог   600000 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено платіжним дорученням №1563 від 10 грудня 2019 року.
Відповідач зазначав, що встановлені порушення є наслідком того, що ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ» здійснювало ризикові операції;   у податкового органу відсутня інформація про оренду товариством «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ» складських приміщень; директор та головний бухгалтер ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ», займаючи посади на різних підприємствах, не мали можливості при 8-годинному робочому дні здійснювати господарські операції;   ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ» реалізував на адресу ТОВ «АМЗ ГРУП» товари, які отримав від ТОВ «НОЛАНД ГРУП», у якого, в свою чергу, відсутні операції з поставки цих товарів по ланцюгу постачання.
За висновками відповідача операції з ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ» направлені на безпідставне завищення витрат для зменшення фінансового результату з податку на прибуток та завищення податкового кредиту ТОВ «АМЗ ГРУП».
При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ» були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались директором Швигерь І.В. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ».
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
Податкові накладні ТОВ «АМЗ ГРУП» за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «ЛАУНДЖ ЕСТЕЙТ».
Щодо правовідносин позивача та ТОВ «МІНКОР СЕРВІС», то судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 травня 2019 року між ТОВ «АМЗ ГРУП» (Покупець) та ТОВ «МІНКОР СЕРВІС» (Продавець) було укладено Договір купівлі-продажу №231.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання порожнистих профілів з алюмінієвих сплавів, трубок з алюмінієвих сплавів, кухонних побутових виробів з литого алюмінію, алюмінієвих виробів.
Під час поставок товару були складені видаткові накладні: №157 від 31 травня 2019 року, №94 від 21 червня 2019 року.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_8. згідно ТТН №31/05/19-1 від 31 травня 2019 року та ФО-П ОСОБА_7. згідно ТТН №22/06/19-1 від 22 червня 2019 року.
Позивач частково розрахувався за товар з постачальником на суму 500000 грн, що підтверджено платіжним дорученням №579 від 2 липня 2019 року.
На залишок заборгованості постачальником укладено договори про відступлення прав вимоги за договором купівлі-продажу №231 від 20 травня 2019 року з:
ТОВ «СКІЛЕТІ ТРЕЙД» (договір про відступлення №106/19 від 10 червня 2019 року, сума вимог   257183,89 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено у січні 2020 року згідно із платіжним дорученням №921 від 18 червня 2019 року;
ТОВ «СКІЛЕТІ ТРЕЙД» (договір про відступлення №018/19-1 від 1 серпня 2019 року, сума вимог   1318684 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено платіжними дорученнями від 3 вересня 2019 року: №№989-994 та від 4 вересня 2019 року платіжним дорученням №1000.
Відповідач зазначав, що встановлені під перевірки порушення є наслідком того, що ТОВ «МІНКОР СЕРВІС»   здійснювало ризикові операції;   у податкового органу відсутня інформація про оренду товариством «МІНКОР СЕРВІС» складських приміщень; директор та головний бухгалтер ТОВ «МІНКОР СЕРВІС», займаючи посади на різних підприємствах, не мали можливості при 8-годинному робочому дні здійснювати господарські операції;   ТОВ «МІНКОР СЕРВІС» реалізував на адресу ТОВ «АМЗ ГРУП» товари, щодо яких встановлено відсутність джерела законного походження у попередніх ланках постачання.
За висновками відповідача операції з ТОВ «МІНКОР СЕРВІС» направлені на безпідставне завищення витрат для зменшення фінансового результату з податку на прибуток та завищення податкового кредиту ТОВ «АМЗ ГРУП».
При цьому, судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ «МІНКОР СЕРВІС» були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались директором Зеленським В.С. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ «МІНКОР СЕРВІС».
Первинні документи позивача з ТОВ «МІНКОР СЕРВІС» оформлені належним чином, містять відмітки та підписи уповноважених осіб, відображають суть спірних операцій, а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують участь позивача та контрагента у виконанні обумовлених поставок товарів.
На час здійснення спірних господарських операцій ТОВ «МІНКОР СЕРВІС» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
Податкові накладні ТОВ «АМЗ ГРУП» за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ «МІНКОР СЕРВІС» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «МІНКОР СЕРВІС».
Щодо правовідносин позивача та ТОВ «НОЛАНД ГРУП», то судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 травня 2019 року між ТОВ «АМЗ ГРУП» (Покупець) та ТОВ «НОЛАНД ГРУП» (Продавець) було укладено Договір №68 про поставки алюмінієвих радіаторів.
Під час поставок товару 31 травня 2019 року були складені видаткові накладні: №36, №45, №37, №39, №38, №43 та №44.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_7. згідно з ТТН №01/06/19-1 від 1 червня 2019 року, №02/06/19-1 від 2 червня 2019 року та ФО-П ОСОБА_6. згідно ТТН №01/06/19-1 від 1 червня 2019 року та №02/06/19-1 від 2 червня 2019 року.
На суму заборгованості постачальником укладено договір про відступлення прав вимоги за Договором купівлі-продажу №68 від 20 травня 2019 року з ТОВ «СТАЙЛЕКС ТРЕЙД ГРУП» (договір про відступлення №07619 від 7 червня 2019 року, сума вимог   49486,05 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено у червні-серпні 2019 року згідно із платіжними дорученнями, зазначеними на сторінці 85 Акта перевірки.
Первинні документи з ТОВ «НОЛАНД ГРУП» оформлені належним чином, містять відмітки та підписи уповноважених осіб, відображають суть спірних операцій, а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують участь позивача та контрагента у виконанні обумовлених поставок товарів.
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «НОЛАНД ГРУП» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
Податкові накладні ТОВ «АМЗ ГРУП» за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ «НОЛАНД ГРУП» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «НОЛАНД ГРУП».
Щодо правовідносин позивача та ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ», то судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 квітня 2019 року між ТОВ «АМЗ ГРУП» (Покупець) та ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ» (Постачальник) було укладено Договір купівлі-продажу №264/19.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання кухонних виробів зі штампованого алюмінію.
Під час поставок товару були складені відповідні видаткові накладні, які досліджені судами попередніх інстанцій під час розгляду справи та наявні у матеріалах справи.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_7. згідно ТТН №04/05/19-1 від 4 травня 2019 року та ФО-П ОСОБА_8. згідно ТТН №07/05/19-1 від 7 травня 2019 року, №08/05/19-1 від 8 травня 2019 року, №11/05/19-1 від 11 травня 2019 року, №14/05/19-1 від 14 травня 2019 року.
На суму заборгованості постачальником укладено договір про відступлення прав вимоги за договором купівлі-продажу №264/19 від 26 квітня 2019 року з ТОВ «СТІКЛЕТІ ТРЕЙД» (договір про відступлення №175/19 від 17 травня 2019 року, сума вимог   2000002,87 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено у травні-червні 2019 року платіжними дорученнями, зазначеними на сторінці 90 Акта перевірки №9751/7/04-36-07-19/39371603 від 17 грудня 2021 року.
Відповідач в Акті перевірки зазначав, що встановлені порушення є наслідком того, що   директор ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ», займаючи посади на різних підприємствах, не мав можливості при 8-годинному робочому дні здійснювати господарські операції;   ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ» реалізував на адресу ТОВ «АМЗ ГРУП» товари, щодо яких встановлено відсутність джерела законного походження у попередніх ланках постачання.
За висновками відповідача операції з ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ» направлені на безпідставне завищення витрат для зменшення фінансового результату з податку на прибуток та завищення податкового кредиту ТОВ «АМЗ ГРУП».
Суди попередніх інстанцій з такими висновками контролюючого органу не погодилися та зазначили, що всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ» були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались чинним директором Авербух О.Е. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ».
На час здійснення спірних господарських операцій ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
Первинні документи позивачем з ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ» оформлені належним чином, містять відмітки та підписи уповноважених осіб, відображають суть спірних операцій, а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують участь позивача та контрагента у виконанні обумовлених поставок товарів.
Податкові накладні ТОВ «МЗ ГРУП» за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «ПРОМ-ЕКСПОРТ».
Щодо правовідносин позивача та ТОВ «УКРІМСТРОЙ», то судами попередніх інстанцій встановлено, що 2 квітня 2019 року між ТОВ «АМЗ ГРУП» (Покупець) та ТОВ «УКРІМСТРОЙ» (Постачальник) було укладено Договір поставки №02/04/19.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання кухонних виробів зі штампованого алюмінію.
Під час поставок були складені відповідні видаткові накладні, які досліджені судами попередніх інстанцій під час розгляду справи та наявні у матеріалах справи.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_7., що підтверджується ТТН №03/04/19-1 від 3 квітня 2019 року, №04/04/19-1 від 4 квітня 2019 року, №05/04/19-1 від 5 квітня 2019 року, №08/04/19-1 від 8 квітня 2019 року, №10/04/19-1 від 10 квітня 2019 року та №11/04/19-1 від 11 квітня 2019 року.
На суму заборгованості постачальником укладено Договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу №02/04/19 від 2 квітня 2019 року з ТОВ «СТІКЛЕТІ ТРЕЙД» (договір про відступлення №224/19 від 22 квітня 2019 року, сума вимог   3667800,47 грн). Розрахунок з новим кредитором на повну суму проведено у травні та серпні 2019 року згідно з платіжними дорученнями, зазначеними на сторінках 95-96 Акта перевірки.
Відповідач в Акті перевірки зазначав, що встановлені порушення є наслідком того, що з серпня 2019 року ТОВ «УКРІМСТРОЙ» не звітує до податкової служби; ТОВ «УКРІМСТРОЙ» реалізував на адресу ТОВ «АМЗ ГРУП» товари, кількість яких ненабагато перевищує кількість імпортованих постачальником; директор ТОВ «УКРІМСТРОЙ», займаючи посади на різних підприємствах, не мав можливості при 8-годинному робочому дні здійснювати господарські операції.
За висновками відповідача господарські операції позивача з ТОВ «УКРІМСТРОЙ» направлені на безпідставне завищення витрат для зменшення фінансового результату з податку на прибуток та завищення податкового кредиту ТОВ «АМЗ ГРУП».
Водночас, суди першої та апеляційної інстанцій з такими висновками контролюючого органу не погодилися та вказали, що всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ «УКРІМСТРОЙ» були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались чинним директором Чом М.В. , який на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ «УКРІМСТРОЙ».
Первинні документи позивача з ТОВ «УКРІМСТРОЙ» оформлені належним чином, містять відмітки та підписи уповноважених осіб, відображають суть спірних операцій, а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують участь позивача та контрагента у виконанні обумовлених поставок товарів.
На час здійснення спірних господарських операцій ТОВ «УКРІМСТРОЙ» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
Податкові накладні ТОВ «АМЗ ГРУП» за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ «УКРІМСТРОЙ» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «УКРІМСТРОЙ».
Щодо правовідносин позивача та ТОВ «ФОРНО», то судами попередніх інстанцій встановлено, що 1 лютого 2021 року між ТОВ «АМЗ ГРУП» (Покупець) та ТОВ «ФОРНО» (Постачальник) було укладено Договір поставки №1221-3.
Згідно умов вказаного договору позивач здійснив придбання радіаторів, алюмінієвих виробів, телескопічних алюмінієвих ручок.
Під час поставок товару були складені видаткові накладні від 1 лютого 2021 року: №01/02-1 та №01/02-2.
Транспортування товару відбувалось ФО-П ОСОБА_10. згідно ТТН №01/02/21-1 від 1 лютого 2021 року.
Позивачем здійснено повний розрахунок за товар з постачальником, що підтверджено платіжним дорученням №1736 від 5 лютого 2021 року на суму 666290,39 грн.
Відповідач зазначає, що встановлені порушення є наслідком того, що ТОВ «ФОРНО» реалізував на адресу ТОВ «АМЗ ГРУП» товари, попередній ланцюг постачання яких невстановлений; директор ТОВ «ФОРНО», займаючи посади на різних підприємствах, не мав можливості при 8-годинному робочому дні здійснювати господарські операції.
Суди попередніх інстанцій не погодилися з такими висновками контролюючого органу та зазначили, що під час розгляду справи встановлено, що всі договори між ТОВ «АМЗ ГРУП» та ТОВ «ФОРНО» були належним чином оформлені і зі сторони контрагента підписувались директором Басовою Л.М. , яка на момент вчинення правочинів згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань займав посаду директора ТОВ «ФОРНО».
Первинні документи позивача з ТОВ «ФОРНО» оформлені належним чином, містять відмітки та підписи уповноважених осіб, відображають суть спірних операцій, а тому вказані документи мають юридичну силу та підтверджують участь позивача та контрагента у виконанні обумовлених поставок товарів.
На момент здійснення спірних господарських операцій ТОВ «ФОРНО» було зареєстровано як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, мало стан « 0».
Податкові накладні ТОВ «АМЗ ГРУП» за період з 1 січня 2017 року по 30 вересня 2021 року були своєчасно та належним чином зареєстровані в ЄРПН.
Відповідачем в свою чергу не надано належних та допустимих доказів того, що фінансово-господарські операції між позивачем та ТОВ «ФОРНО» не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що є повністю необґрунтованою та безпідставною позиція контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ «ФОРНО».
Усі перелічені у цій постанові первинні документи під час розгляду справи досліджені судами попередніх інстанцій по кожній окремій господарській операції.
Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Під час розгляду справи, судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданим позивачем та зібраним судами на підставі статті 9 КАС України та іншим обставинам, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства щодо формування податкового кредиту. Зокрема, судами досліджено первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, є підставою для податкового обліку.
Вказані документи, містять відомості, які у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між позивачем та його контрагентами.
Посилання податкового органу як на підставу для відмови у задоволенні позову, на аналіз податкової інформації отриманої відносно контрагентів позивача, зокрема, на відсутність у них умов необхідних для здійснення такого роду господарської діяльності, відсутність достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів (складів) необхідних для здійснення спірних господарських операцій щодо наданих послуг, обґрунтовано відхилено судами попередніх інстанцій, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, наявності чи відсутності у останнього основних фондів, тощо. Відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.
Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентом своїх податкових зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог статті 77 КАС України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов договорів, укладених з позивачем, як не було надано і доказів про наявність встановлених судами фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагента та злагодженості дій між ними.
Крім того, відповідачем не було доведено, що директори контрагентів на момент здійснення господарських операцій з позивачем одночасно були директорами інших товариств. 
Разом з тим, під час розгляду справи як вказував позивач та встановлено судами попередніх інстанцій, що на момент укладання угод з позивачем, договори підписували саме ті директори контрагентів, які були зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За вказаних обставин, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 15 лютого 2022 року                            №0030590719 та №0030610719, то колегія суддів касаційної інстанцій погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ТОВ «АМЗ ГРУП» та скасування вказаних рішень.
У касаційній скарзі контролюючий орган, як на підставу для скасування рішення судів посилається на те, що суди попередніх інстанцій приймаючи оскаржувані рішення не врахували правову позицію викладену Верховним Судом у постановах від 3 серпня 2020 року у справі №826/7917/17, від 6 жовтня 2020 року у справі №826/13468/18, від 5 березня 2020 року у справі №826/9368/15, які на думку відповідача, ухвалені у подібних правовідносинах. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вважає такі посилання безпідставними, оскільки подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи. Під час розгляду справи, судом встановлено, що обставини справ №826/7917/17, №826/13468/18, №826/9368/15 та справи, що розглядається є відмінними.
Отже доводи й аргументи заявника касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини четвертої   статті 328 КАС України, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.
Перевіряючи доводи податкового органу щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права при вирішенні справи, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду виходить з наступного.
Відповідно до частини другої   статті 353 КАС України,   підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої   статті 328   цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Як зазначалось вище, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про необґрунтованість заявленої у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої   статті 328 КАС України. Інших порушень судами норм процесуального права, про які йдеться у касаційній скарзі, колегією суддів касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду справи не встановлено.
Відповідно до частин першої та другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Згідно із частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених   статтею 341   цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року - без змін.
Повний текст постанови виготовлено 17 липня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                О.В.Білоус
Судді                                                                                                     Н.Є.Блажівська
                                                                                                    І.Л.Желтобрюх