ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року 

м. Київ

справа №420/4822/20
адміністративне провадження № К/9901/37780/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П., 

розглянув у попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року (колегія у складі суддів Яковлєва О.В., Градовського Ю.М., Крусяна А.В.)
у справі № 420/4822/20
за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради 
до ОСОБА_1  
про зобов`язання вчинити певні дії.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.          У липні 2020 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (далі - Приморська РА Одеської МР; позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 ; відповідач), в якому просила зобов`язати відповідача привести за власний рахунок в попередній стан самовільно реконструйовані нежилі підвальні приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення віконного отвору замість встановленого дверного отвору та демонтажу сходової клітини у приямку будинку.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежилих підвальних приміщень, загальною площею 47,5 м^2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19-23).
3.          21.02.2020 начальником виробничої дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський» складено припис, яким повідомлено ОСОБА_1 про необхідність призупинення будівельних робіт, а саме: влаштування вхідних дверей на фасаді будинку та 
4.          24.02.2020 комісією КП ЖКС «Порто-Франківський» складено акт обстеження нежитлового приміщення розташованого в буд. АДРЕСА_2 , яким встановлено, що в приміщенні власником проводяться роботи по влаштуванню вхідних дверей на фасаді будинку та влаштування перегородки в приямку без дозвільних документів.
5.          24.02.2020 начальником виробничої дільниці № 7 КП ЖКС «Порто-Франківський» складено припис, яким повідомлено ОСОБА_1 про необхідність призупинення будівельних робіт 
6.          01.04.2020 Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради видано розпорядження №130, яким ОСОБА_1 зобов`язано до 12.04.2020 привести самовільно реконструйовані нежилі підвальні приміщення №801, які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , до первинного стану.
7.          У зв`язку з невиконанням вимог розпорядження, контролюючий орган звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

8.          Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради під час перевірки законності проведення будівельних робіт об`єкта нерухомого майна виявлені з боку ОСОБА_1 порушення при здійсненні реконструкції нежилих підвальних приміщень № 801 в будинку АДРЕСА_2 . За інформацією Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відсутня реєстрація дозвільних документів на виконання будівельних робіт за зазначеною адресою. Таким чином, ОСОБА_1 виконав будівельні роботи з реконструкції квартири без отримання права на проведення таких робіт. Тому реконструйоване приміщення має бути приведено до попереднього стану.
9.          Позивач направив відповідачу копію позовної заяви рекомендованим листом, однак лист повернулася, бо адресат відсутній. Від відповідача відзив не надходив.

IV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10.          Одеський окружний адміністративний суд (суддя Левчук О.А.) рішенням від 14.09.2020 відмовив у задоволенні позову.
11.          Відмовляючи у задоволенні позову, Суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження здійснення відповідачем реконструкції приміщення, а отже й не довів порушення ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зокрема виконання будівельних робіт без отримання повідомлення про початок проведення будівельних робіт. Не підтверджено, що будівельні роботи проводив
безпосередньо ОСОБА_1 . Не надано доказів на підтвердження попереднього стану нежитлових приміщень. Відсутні дані щодо того, яким чином працівники КП «ЖКС «Порто-Франківський» встановили виконання ОСОБА_1 будівельних робіт та відсутність дозвільної документації. Немає належного підтвердження вручення (направлення) Відповідачу розпорядження райадміністрації №130 від 01.04.2020.
12.          П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 30.04.2021 скасував рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2020, ухвалив нове рішення про задоволення позову. 
13.          Суд апеляційної інстанції зазначив, що проведення реконструкції підвального приміщення, шляхом знесення частини фасадних стін будинку для облаштування дверних отворів без отримання необхідних дозвільних документів, є істотним порушенням вимог будівельного законодавства, яке виявлено у ході проведених контролюючим органом перевірок.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14.          Представник відповідача у касаційній скарзі просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2021, передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
15.          Як на підставу касаційного оскарження відповідач покликається на те, що:
(а) на час розгляду справи не проживав за місцем реєстрації. У зв`язку з цим, відповідач не отримував позовну заяву, апеляційну скаргу, був позбавлений права подавати заяви по суті справи (відзив на позов, відзив на апеляційну скаргу), подавати суду докази, користуватися іншими процесуальними правами);
(б) суд апеляційної інстанції без вирішення питання поновлення строку на апеляційне оскарження за скаргою позивача відкрив апеляційне провадження та розглянув спір по суті. Позивач пропустив 30-денний строк на апеляційне оскарження рішення суду. В апеляційній скарзі ставилося питання про поновлення такого строку. Апеляційний суд в порушення вимог процесуального закону не розглянув заяву позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження, та не постановив ухвалу за результатами вирішення вказаного питання, що є обов`язковою вимогою ст. 121 КАС України;
(в) у Приморської районної адміністрації Одеської міської ради відсутні повноваження на видачу розпоряджень про приведення самовільно реконструйованих спірних нежилих підвальних приміщень до первинного стану та подання позову на підставі ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Ці повноваження належать Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради;
(г) подачі позовної заяви про знесення самочинно збудованого об`єкта повинна передувати видача саме припису, повноваженнями видавати який наділені посадові особи УДАБК ОМР. Посадові особи Приморської РА ОМР такими повноваженнями не наділені.
Розпорядження Позивача від 01.04.2020 № 130 та приписом в розумінні вищезгаданої ст. 36 бути не може. Окрім того, розпорядження № 130 відповідачу не вручалося;
(ґ) на час ухвалення винесення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2021  власниками нежилих підвальних приміщень №801, які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 з 09.09.2020 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (копія інформаційної довідки додається).
Вказані відомості не були враховані судами попередніх інстанцій та мають важливе значення з огляду на наступне.
16.          Ухвалою Верховного Суду від 06.12.2021 відкрито касаційне провадження. Цього ж дня зупинено виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2021 до закінчення її перегляду у касаційному порядку.
17.          Відзив від позивача не надходив. Ухвалу про відкриття провадження позивач отримав 14.12.2021.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

18.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку.

(а) щодо не вирішення судом апеляційної інстанції питання про поновлення строку на апеляційне оскарження

19.          Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20.          Згідно зі ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1)          на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2)          на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
21.          Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
22.          Відповідно до ч. 3 ст. 121 КАС України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.
23.          Відповідно до ч. 6 ст. 121 КАС України про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
24.          Як вбачається з матеріалів справи, копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 позивач отримав 22.09.2020. Апеляційну скаргу позивач подав 20.10.2021. Враховуючи, що позивач пропустив 30-денний строк на апеляційне оскарження рішення суду, в апеляційній скарзі ставилося питання про поновлення такого строку.
25.          Ухвалою від 30.10.2020 апеляційний суд залишав апеляційну скаргу без руху, оскільки скаргу подано без сплати судового збору та з порушенням встановлених КАС України вимог щодо її оформлення. Водночас Суд не висловлювався стосовно неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження і не залишав скаргу без руху саме з такої підстави.
26.          Ухвалою від 07.12.2020 П`ятий апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження у справі. Дійсно, в ухвалі не зазначено про поновлення строку на апеляційне оскарження. Однак Суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
27.          Зазначена норма є імперативною і не передбачає розсуду суду. Іншими словами, строк на апеляційне оскарження має бути поновлено, якщо скаргу подано протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення суду.
28.          У справі, що розглядається, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 позивач отримав 22.09.2020, а апеляційну скаргу позивач подав 20.10.2021, тобто протягом 30 днів, а отже дотримався умов ч. 2 ст. 295 КАС України, які передбачають поновлення строку на апеляційне оскарження.
29.          За таких обставин, Суд вважає, що відсутність в ухвалі про відкриття апеляційного провадження твердження суду про задоволення клопотання про поновлення строку є формальним порушенням і не впливає на правомірність відкриття апеляційного провадження. 

(б) щодо відсутності у позивача повноважень на видачу розпорядження про приведення самочинного будівництва до первинного стану та права на позов про його знесення

30.          Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
31.          У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
32.          Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закон №3038-VI до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
33.          Згідноз  пп. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.
34.          Відповідно до п. 1.1 Положення про районні адміністрації Одеської міської ради, затвердженого  рішенням Одеської міської ради №1328-VII від 07.12.2016 (зі змінами від 26.04.2017 №1934-VII) (далі - Положення) Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (далі - Райадміністрація) є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Приморського району міста Одеси згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
35.          Згідно з п. 2.8 Положення у галузі будівництва райадміністрація:
-          здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан;
-          виступає замовником на проведення робіт з демонтажу об`єктів самочинного будівництва, приведення території до первинного стану та її благоустрою, у разі невиконання відповідного розпорядження голови райадміністрації.
36.          Відповідно до 2.13 Положення у галузі забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян райадміністрація, зокрема, звертається до суду з позовами до фізичних та юридичних осіб, які обмежують права та законні інтереси територіальної громади, та з інших питань в межах своїх повноважень.
37.          Згідно п. 8 Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, який затверджено рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 135 від 29.03.2018, встановлено, що у випадках виявлення самочинного здійснення внутрішньої реконструкції квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирних будинках, нежитлових будівлях та спорудах, реконструкції приміщень з прибудовою балконів від другого поверху та вище, мансардних поверхів, облаштування огорож, встановлення металевих гаражів без відповідних дозвільних документів, з відповідними позовами до суду звертається відповідна районна адміністрація Одеської міської ради (у разі невиконання розпорядження районної адміністрації).
38.          Враховуючи наведене, Суд відхиляє цей аргумент касаційної скарги та погоджується з судом апеляційної інстанції про те, що Приморська районна адміністрація Одеської міської ради мала повноваження на видання розпорядження та має право на звернення до суду. 

(в) щодо здійснення відповідачем реконструкції нежилих підвальних приміщень

39.          Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
40.          Частиною 7 вказаної статті встановлено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
41.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з цим позовом, у якому заявлено вимоги ОСОБА_1 про приведення в первісний стан самовільно реконструйованих нежитлових підвальних приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Суб`єктом владних повноважень за наслідком проведення перевірки спірного об`єкта будівництва встановлено, що відповідачем проведено на об`єкті будівельні роботи та перетворено віконний отвір на фасаді будинку у дверний отвір, а також побудовано сходи у приямку будинку.
42.          Після виявлення самочинного будівництва об`єкта встановлено, що  відповідач не реєстрував дозвільних документів на проведення будівельних робіт за спірною адресою.
43.          01.04.2020 Приморська районна адміністрація Одеської міської ради.видала розпорядження №130, яким ОСОБА_1  зобов`язано до 12.04.2020 привести самовільно реконструйований об`єкт нерухомості до первинного стану. 
44.          Відповідач у касаційній скарзі не надає доказів на спростування позиції позивача і відповідного висновку суду апеляційної інстанції про самочинність будівництва. 
45.          Згідно з ч. 2 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
46.          Суд погоджується з позицією суду апеляційної інстанції про те, що проведення реконструкції підвального приміщення шляхом знесення частини фасадних стін будинку для облаштування дверних отворів без отримання необхідних дозвільних документів, безумовно є істотним порушенням вимог будівельного законодавства, яке виявлено у ході проведених контролюючим органом перевірок.

(г) щодо вручення відповідачу розпорядження № 130 від 01.04.2020

47.          До позовної заяви було долучено лист від 16.04.2020 директора КП ЖКС «Порто-Франківський», відповідно до якого останній повідомив Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, що розпорядження № 130 від 01.04.2020 не вручено відповідачу та залишено за відповідною адресою шляхом наклеювання на двері, про що складено відповідний акт
48.          Позивач вважає наклеювання розпорядження на двері неналежним повідомленням.
49.          Також розпорядження направлено відповідачу поштою 07.04.2020 на його зареєстровану адресу проживання, що підтверджує наданий позивачем реєстр відправлення поштової кореспонденції.
50.          Суд погоджується з доводами відповідача про те, що розпорядження було направлено на невірну адресу: АДРЕСА_3 , в той час як відповідач зареєстрований в селі Великоплоске.
51.          Проте Суд не вважає, що ця помилка є достатньою для відмови в задоволенні позову, адже розпорядження було також наклеєно безпосередньо на вхідні двері до нежитлового приміщення. Окрім того, позовна заява, судові документи та апеляційна скарга надсилалися відповідачу за належною адресою у с. Великоплоске, однак повернулися до суду через те, що адресат їх не отримав. За таких обставин немає підстав вважати, що надсилання розпорядження № 120  від 01.04.2020 на правильну адресу, призвело б до його отримання, виконання чи вплинуло б на рішення суду.  Отже, Суд вважає надсилання розпорядження за недійсною адресою формальною помилкою, що не впливає на вирішення справи по суті.
52.          У касаційній скарзі відповідач покликається на те, що власниками нежилих підвальних приміщень №801, які розташовані в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 з 09.09.2020 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
53.          Колегія суддів враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, сформовані у постановах від 23.06.2020 у справі № 680/214/16 та від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13: державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності; формулювання положень статті 376 Цивільного кодексу України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно; реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного.
54.          У постанові Верховного Суду від 18.04.2024 у справі №640/17335/21 зроблено висновок про те, що саме особа, яка здійснила самочинне будівництво, має обов`язок знести таку забудову незалежно від того, що квартира була відчужена. Отже, саме на відповідача має  бути покладено обов`язок привести об`єкт будівництва до попереднього стану.
55.          Згідно з положенням ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
56.          Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
57.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення оскаржуваних рішень без змін.
58.          Згідно з ч. 3 ст. 375 КАС України Суд поновлює виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2021 у справі № 420/4822/20.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 356, 359, 375 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі №420/4822/20 залишити без змін.
Поновити виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року у справі № 420/4822/20

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб