УХВАЛА

27 червня 2024 року 
м. Київ
справа №140/39/20
адміністративне провадження № К/9901/7642/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючий - Стародуб О.П.,
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 (суддя - Костюкевич С.Ф.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 (судді - Кухтей Р.В., Шинкар Т.І., Онишкевич Т.В.)
у справі за позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Георесурс» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Георесурс» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу,
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
03.01.2020 Державна служба геології та надр України звернулася до суду з позовом, в якому просила припинити право ТзОВ «Георесурс» користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5750 від 03.04.2013.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТзОВ «Георесурс», якому було надано спеціальний дозвіл на користування надрами №5750 від 03.04.2013 з метою видобування пегматитів строком на 20 (двадцять) років, до 03.04.2033, порушило Угоду про умови користування надрами, в частині не допуску представників Держгеонадра для здійснення державного геологічного контролю та норми законодавства у сфері надрокористування.
28.01.2020 ТзОВ «Георесурс» звернулося до суду із зустрічним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ Держгеонадра №202 від 27.06.2019 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» в частині зупинення ТзОВ «Георесурс» дії спеціального дозволу на користування надрами №5750 від 03.04.2013.
Позовні вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що направлення на проведення планового заходу, яке підписане неуповноваженою особою, було отримане після його проведення. Крім того, акт про не допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки містить недостовірні відомості щодо місцезнаходження надрокористувача та відомості про його керівника. Незважаючи на виконання припису, який був внесений у день складення акту про не допуск, Держгеонадра прийняло оспорюваний наказ. Крім того, на прохання поновити дію спеціального дозволу у зв`язку з виконанням припису, контролюючий орган надіслав повідомлення, в якому просив висловити свою згоду чи незгоду на припинення права користування надрами.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТзОВ «Георесурс» надано спеціальний дозвіл на користування надрами №5750 від 03.04.2013, з метою видобування пегматитів, строком на 20 (двадцять) років, терміном до 03.04.2033.
Наказом Держгеонадра від 21.02.2019 №53 вирішено провести планові перевірки діяльності надрокористувачів, в тому числі ТзОВ «Георесурс» з 01.04.2019.
Листом від 26.02.2019 Держгеонадра надіслано на адресу ТзОВ «Георесурс» повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування, у строк з 01 квітня по 12 квітня 2019 року, яке було вручено 15.04.2019.     
03.04.2019 було проведено планову перевірку ТзОВ «Георесурс», за результатами якої було складено акт перевірки №19/5750-К від 03.04.2019 про недопущення до перевірки та зазначено, що у проведені перевірки було відмовлено у зв`язку з відсутністю керівників підприємства ТзОВ «Георесурс».
На підставі зазначеного акту перевірки складено припис №19/5750-К від 03.04.2019, щодо усунення в строк до 03.05.2019 порушень: не допущено посадових осіб Держгеонадра до здійснення заходів державного нагляду (контролю), які проводились з дотриманням порядку здійснення державного нагляду (контролю); не виконуються умови користування надрами, а саме не дотримуються вимоги Угоди про умови користування надрами №5750, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами №5750 від 03.04.2013, в частині обов`язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю.
08.04.2019 супровідним листом №79-14/03 від 03.04.2019 на адресу ТзОВ «Георесурс» надійшли направлення на проведення перевірки від 01.04.2019, акт №19/5750-К від 03.04.2019 про недопущення до перевірки, припис щодо усунення порушень №19/5750-Ю від 03.04.2019 та копія наказу Держгеонадр №53 від 21.02.2019.
На виконання припису ТзОВ «Георесурс» листом №188 від 02.05.2019 надало Південному міжрегіональному відділу департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр всі необхідні документи, зазначені в приписі для усунення порушень, та відповідні пояснення щодо виконання припису, про що керівник вищевказаного відділу зробив відмітку про отримання цих документів.
Держгеонадра наказом №202 від 27.06.2019 зупинило ТзОВ «Георесурс» дію спеціального дозволу на користування надрами №5750 від 03.04.2013.
Про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами ТзОВ «Георесурс» було поінформовано листом №11982/03/14-19 від 03.07.2019, який було вручено 11.07.2019. Також даним листом Держгеонадра надало 30 календарних днів для усунення порушень.
Про те, що порушення були усунені, а Південному міжрегіональному відділу департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр був наданий пакет документів та відповідні пояснення, ТзОВ «Георесурс» поінформувало Держгеонадра листом №257 від 15.07.2019, в якому також просило поновити дію спеціального дозволу на користування надрами у зв`язку з безпідставністю його зупинення.
Листом №18496/01/14-19 від 05.09.2019 щодо надання згоди/незгоди на припинення права користування надрами Держгеонадра просило ТзОВ «Георесурс» надати власну позицію на припинення права користування надрами, за спеціальним дозволом на користування надрами №5750 від 03.04.2013.
Листом №283 від 07.10.2019 до Держгеонадр ТзОВ «Георесурс» не погодилось на припинення права користування надрами та зауважило про безпідставність зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5750 та просило поновити його дію, який, як встановлено в судовому засіданні, надійшов 10.10.2019.
ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 первісний та зустрічний позови були об`єднані в одне провадження.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021, у задоволенні позову Державної служби геології та надр України відмовлено.
Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Георесурс» задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби геології та надр України №202 від 27.06.2019 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» в частині зупинення Товариству з обмеженою відповідальністю «Георесурс» дії спеціального дозволу на користування надрами №5750 від 03.04.2013.
Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що направлення на проведення планової перевірки підписане особою, яка не має відповідних повноважень, а тому результати такої перевірки є недійсними, оскільки порушено порядок проведення планової перевірки. 
Крім того, суди погодились з доводами Товариства, що направлення на проведення перевірки було отримане після відвідування об`єкту посадовими особами контролюючого органу. 
Крім того, суди виходили з того, що у Держгеонадра були відсутні законні підстави для винесення припису. З покликанням на висновки Верховного Суду у справі №П/811/43/17 апеляційний суд дійшов висновку, що перевірка відповідача не проводилась, акт за результатами здійснення планового заходу з реквізитами, визначеними ч. 6 ст. 7 Закону №877-V, не складався, отже, у визначений законом спосіб Держгеонадра не встановлювались порушення Товариством вимог спеціального дозволу, на підставі яких суд мав би визначити обґрунтованість звернення та наявності підстав для припинення права користування надрами. При цьому, Товариством припис було виконано, у зв`язку з чим у Держгеонадр були відсутні підстави для зупинення дії спеціального дозволу.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги Державна служба геології та надр України посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення помилкових судових рішень.
Як на підставу касаційного оскарження, з врахуванням заяви про усунення недоліків касаційної скарги, покликається на те, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №813/2441/16.
Просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов Держгеонадра задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі виключні випадки визначені у частині 4 статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує таке застосування у подібних правовідносинах.
Ухвалою Верховного Суду від 16.07.2021 відкрито касаційне провадження на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України.
Підставою для відкриття касаційного провадження стало те, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 813/2441/16.
Досліджуючи доводи касаційної скарги та підстави касаційного оскарження, Судом встановлено наступне.
Так, у справі №813/2441/16, на яку покликається скаржник, позивачем виступала Державна служба геології та надра України, а предметом спірних правовідносин було припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу на користування надрами в судовому порядку у зв`язку з порушенням надрокористувачем законодавства у сфері надрокористування.
При цьому, спір по суті не розглядався і оцінка спірним правовідносинам не надавалась. За наслідками касаційного перегляду, Верховний Суд рішення попередніх інстанцій скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Висновки Верховного Суду, за наслідками розгляду зазначеної справи, стосувались лише питання дотримання Держгеонадра порядку анулювання в судовому порядку дозволу у разі ненадходження від надрокористувача згоди/незгоди з припиненням права на користування надрами.
Інших висновків постанова Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №813/2441/16 не містить. 
У справі, що розглядається, позивачами виступали як Держгеонадра, так і надрокористувач.
За первісним позовом предметом спірних правовідносин було припинення права користування надрами шляхом анулювання дозволу на користування надрами в судовому порядку, а за зустрічним позовом предметом оскарження є наказ відповідача про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.
При цьому, питання повноважень Держгеонадра на звернення до суду з позовом про анулювання ТзОВ «Георесурс» дозволу на користування надрами у цій справі не є спірним, і оскаржувані судові рішення висновків з даного питання не містять.
Аналіз зазначеної відповідачем постанови Верховного Суду від 12.08.2020 у справі №813/2441/16, як приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, оскільки ухвалені за інших обставин, що виключає можливість їх касаційного перегляду з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Керуючись ст. 339, 345 Кодексу адміністративного судочинства України, -
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.06.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі за позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Георесурс» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Георесурс» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, - закрити.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук