ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" червня 2024 р.           Справа№ 910/19578/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Майданевича А.Г. 
          Ткаченка Б.О. 
 
при секретарі судового засідання : Ніконенко Є.С.
за участю представників сторін:
від позивача: Синельніков М.О. (поза межами приміщення суду);
від відповідача: не з`явився; 

при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега»
на рішення Господарського суду міста Києва   від 04.03.2024
у справі № 910/19578/23 (суддя Котков О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»
про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду 

22.12.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега»   надійшла позовна заява до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 315 607,44 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправомірно та необґрунтовано було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна № FA-00262174 від 07.02.2023.
Рішенням      Господарського суду міста Києва    від 04.03.2024 у справі №   910/19578/23 в позові відмовлено повністю.
Рішення мотивоване тим, що судом встановлено, що ТОВ «Омега» на місце події поліцію не викликало, заяву та/або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення пов`язане з пожежею, її розслідуванням та установленням осіб, які її учинили до правоохоронних органів не подавало, що свідчить про те, що ТОВ «Омега» не вважає себе потерпілою особою внаслідок пожежі, яка мала місце 06.05.2023 за адресою: Київська область, м. Вишгород, між будинками по вул. Дніпровська, 1 та вул. Набережна, 2. Акт про пожежу про загоряння сміття в розумінні умов договору страхування не є доказом настання підпалу, не є документом компетентних органів з питань, пов`язаних з встановлення причин, обставин та наслідків події, яка в подальшому може кваліфікуватися як страховий випадок. Крім того, у акті про пожежу від 06.05.2023 не вказано, що в результаті пожежі знищені саме Центральна холодильна середньотемпературна HS-HB-3х4NES-20 та Центральна холодильна низькотемпературна HS-HL-2х4GE-23, які є предметом договору страхування № FA-00262174 від 07.02.2023, а не будь-яке інше належне ТОВ «Омега» майно.  Ненадання позивачем документів, передбачених договором страхування на підтвердження настання страхового випадку вказує на невиконання обов`язків, передбачених договором страхування та відповідно до пункту 19.1.7 договору страхування, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем всупереч ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено належними доказами обставин протиправності відмови Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» у виплаті страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування, а, відтак, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення 315 607,44 грн задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва    від 04.03.2024 у справі № 910/19578/23,    Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 по справі №   910/19578/23; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі № 910/19578/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» задовольнити у повному обсязі; Стягнути з відповідача на користь позивача всі документально підтверджені судові витрати.
Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.
Скаржник вказує на те, що обов`язок щодо повідомлення про пожежу органів поліції покладається на ОКЦ ДСНС, а не на суб`єкта господарювання. Відсутність повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідачем, тому позивач вправі вимагати від відповідача страхове відшкодування, відповідно до умов договору. Позивачем були надані усі належні докази, які підтверджують страхове відшкодування у розмірі 315 607,44 грн.
Скаржник зазначає, що ДСНС є компетентним органом, що встановлює причини, обставини та наслідки подій та наділений повноваженнями за наслідками пожежі складати акт про пожежу, тому акт про пожежу від 06.05.2023 є доказом, який підтверджує настання страхового випадку за договором, разом із цим, ані зразок акту про пожежу, ані Порядок № 313 не містить вимог щодо зазначення у акті переліку знищеного обладнання, тому висновок суду першої інстанції є помилковим. Прямі або побічні збитки, завдані пожежею суб`єктам господарювання та іншим юридичним особам, визначаються на підставі довідок про оціночну вартість знищених та/або пошкоджених матеріальних цінностей (акта оцінки знищеного та/або пошкодженого майна, експертного висновку знищеного та/або пошкодженого майна, висновків експертів), складених згідно із законодавством.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав на те, що скаржником не спростовано, що не виконав свої обов`язки за договором страхування, що призвело до неможливості встановлення факту страхового випадку, його обставин, характеру та розміну збитків. Так, в акті про пожежу від 06.05.2023 вказано про знищення невстановленого обладнання магазину Варус, ТОВ «Омега» на об`єкті побутове сміття та вторинна сировина, яке знаходилось на прибудинковій території між будинками вул. Дніпровська, 1 та Набережна, 2 в м. Вишгород, водночас не вказано про знищення централів за місцем страхування в приміщенні будинку 1 по вул. Дніпровська в місті Вишгород.
На думку відповідача, скаржник не заперечує та визнає обставини, встановлені судом першої інстанції, оскільки в порушення п. 16.1.2 договору страхування позивач ТОВ «Омега» на місце події поліцію не викликав та в порушення п. 13.1.8.3 договору страхування позивач ТОВ «Омега» заяву про протиправні дії зі знищення або пошкодження його майна не подав.
Відповідач вважає, що скаржником не доведено розміру позовних вимог та право на стягнення страхового відшкодування, оскільки факт знаходження майна на балансі не є доказом права власності, оскільки перебування майна є лише формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та не свідчить про знаходження майна у власності підприємства, при цьому згідно із умовами договору страхування володільцем застрахованого майна та вигодо набувачем є АТ «Кредобанк» на підставі договору застави рухомого майна № 10/21-31 від 19.02.2021 і при укладенні договору добровільного страхування страховиком та страхувальником було досягнуто згоди щодо одержувача страхового відшкодування, а саме АТ «Кредобанк», отже, позивач не є вигодонабувачем за договором страхування та не має права вимагати виплати страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Оскільки вигодонабувач не здійснив волевиявлення щодо одержання страхового відшкодування, а страховик та страхувальник не узгодили в письмовій формі інші умови відшкодування ніж передбачені п. 23.1.6 договору, тому підстав задоволення позову немає.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу передачі судової справи № 910/19578/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» на рішення    Господарського суду міста Києва    від 04.03.2024 у справі № 910/19578/23. Призначено справу № 910/19578/23 до розгляду у судовому засіданні 30.04.2024.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2024 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні 30.04.2024 оголошено перерву до 11.06.2024 о 10:00 в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2024 задоволено заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/19578/23 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників у судове засідання та позиція учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 11.06.2024 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі № 910/19578/23 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» задовольнити у повному обсязі.
Відповідач не направив свого представника у судове засідання 11.06.2024, представник відповідача до відеоконференції не підключився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 07.02.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір № FA-00262174 добровільного страхування майна (надалі - договір), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном (переданим в заставу рухомого майна згідно договору № 10/21-31 від 15.02.2021 року), а саме: рухоме майно (перелік магазинів та майна наведено у додатку № 2 до договору № FA-00262174 від 07.02.2023 року).
Як зазначає позивач, 06.05.2023 по вулиці Дніпровській, 1 у місті Вишгород Київської області на території магазину «ВАРУС» сталася пожежа, внаслідок якої були знищені Центральна холодильна середньотемпературна HS-HB-3х4NES-20 та Центральна холодильна низькотемпературна HS-HL-2х4GE-23. Вказане майно належить позивачу та застраховане за договором № FA-00262174 від 07.02.2023 добровільного страхування майна.
У акті про пожежу від 06.05.2023 Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області зафіксовано, що 06.05.2023 о 11 год. 20 хв. (час орієнтовний) виникла пожежа на об`єкті «побутове сміття та вторинна сировина» за адресою: м. Вишгород між будинками вул. Дніпровська, 1 та Набережна, 2, власник встановлюється. Повідомлення про пожежу надійшло 06.05.2023 о 11 год. 25 хв. від невідомої особи засобами зв`язку. Пожежу ліквідовано о 12 год. 54 хв. 06.05.2023. Пожежею знищено побутове сміття та вторинна сировина на площі близько 0,006 га, холодильне обладнання магазину «Варус-509» позивача встановлене на прибудинковій території. Причина пожежі встановлюється.
09.05.2023 представником відповідача Левченко В.В. в присутності представника позивача проведено огляд пошкодженого майна внаслідок пожежі, яка мала місце 06.05.2023 за адресою: вул. Дніпровська, 1, м. Вишгород, Київська область, про що складено акт огляду пошкодженого майна. В результаті огляду майна було виявлено, що внаслідок пожежі було пошкоджено та знищено обладнання магазину «VARUS» (зі слів біля компресорного обладнання знаходилась макулатура, яку підпалили). Зокрема, за результатами огляду магазину «VARUS» виявлено знищене вогнем компресорне обладнання магазину, обпалена металева огорожа обладнання із обшивкою. Обпалена обшивка загорожі зберігання генератора, обгорів дах рампи, обгоріла електропроводка в зоні дії вогню.
10.05.2023 представник позивача Сидоров О.Д. подав до відповідача заяву про настання події (пожежі) з застрахованим майном, яка мала місце 06.05.2023, в результаті якої було пошкоджено та знищено обладнання за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Дніпровська, 1, застраховане згідно із договором № FA-00262174 від 07.02.2023.
Листом від 23.08.2023 № 12039/5123 відповідач повідомив позивача та АТ «Комінбанк» про відмову у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, який мав місце 06.05.2023 на підставі розділу 14 та пункту 19.1.7 договору страхування, оскільки страхувальником не було подано заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення пошкодження або знищення його майна, а правоохоронні органи в компетенції яких знаходиться розслідування таких подій як підпал, крім загоряння сміття, не зафіксували пошкодження застрахованого обладнання.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними у оскаржуваному рішенні, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України)   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України). 
Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно із ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
За приписами ч. 2 ст. 8 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Положеннями ст. 26 Закону України «Про страхування» визначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:
1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;
2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;
3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;
4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;
5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;
6) інші випадки, передбачені законом.
Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.
Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.
Як вже зазначалось, спірні правовідносини склались між сторонами з приводу невизнання відповідачем пожежі, яка сталась 06.05.2023 орієнтовно о 11 год. 20 хв. по вулиці Дніпровській, 1 у місті Вишгород Київської області на території магазину «ВАРУС», страховим випадком та відмови здійснити на користь позивача страхову виплату.
Як вже зазначалось, АТ «Страхова група «ТАС» (приватне) листом від 23.08.2023 № 12039/5123 відмовило ТОВ «Омега» та АТ «Комінбанк» у виплаті страхового відшкодування за страховим випадком, який мав місце 06.05.2023, оскільки страхувальником не було подано заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення пошкодження або знищення його майна, а правоохоронні органи в компетенції яких знаходиться розслідування таких подій як підпал, крім загоряння сміття, не зафіксували пошкодження застрахованого обладнання.
Згідно з п. 13.1.8.2. договору до страхових ризиків віднесено протиправні дії третіх осіб пов`язані з умисним знищенням або пошкодженням застрахованого майна третіми особами, в т.ч. підпалу.
Відповідно до п. 13.1.8.3. договору страховим випадком можуть бути визнані виключні ті протиправні дії третіх осіб, щодо яких позивачем було подано заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
В п. 19.1.7. договору визначено, що відповідач має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо подія не є страховим випадком відповідно до умов розділу 14 цього договору.
За умовами п. 14.1.1.1. розділу 14 договору за цим договором не визнаються страховим випадком і не підлягають відшкодуванню збитки, що пов`язані з або сталися внаслідок подій інших, ніж зазначені у пп. 13.1.1-13.1.12. договору як страхові випадки.
Згідно з п. 15.1.8. договору позивач зобов`язаний у випадку настання події, що може бути визнана страховим випадком, діяти відповідно до п. 16.1 цього договору.
Відповідно до підпунктів 16.1.1., 16.1.2., 16.1.4. пункту 16.1. договору при настанні події, що в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, позивач зобов`язаний: (1) вжити всіх можливих заходів щодо запобігання та зменшення розміру збитків, порятунку й збереження застрахованого майна; (2) негайно повідомити компетентні органи, викликати на місце події їхніх представників, дочекатися й одержати від них документи, що підтверджують факт, час і обставини настання події;                               (3) виконувати інструкції відповідача щодо подальших дій.
В п. 10.8. договору визначено, що компетентні органи - державні органи, до компетенції яких належить ліквідація наслідків подій, аналогічних до страхових випадків, встановлення причин та обставин настання таких подій, оцінка їх наслідків, а також надання офіційних роз`яснень відносно питань, що мають відношення до застрахованого майна, яке пошкоджене або знищене внаслідок страхового випадку; юридичні особи, що мають відповідні ліцензії (у передбачених законодавством України випадках), до яких можуть звертатись відповідач, позивач для вирішення спорів та з інших питань, що випливають з умов договору.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24 липня 2017 року № 621 затверджено Порядок спільних дій Національної поліції України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України під час проведення огляду місця пожежі, виявлення, припинення, попередження та розслідування кримінальних правопорушень та інших подій, пов`язаних з пожежами, відповідно до п. 3 якого для розслідування кримінальних правопорушень, пов`язаних з пожежами: органи (підрозділи) поліції проводять слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на виявлення, фіксацію та збирання доказів, установлення обставин виникнення пожеж, а також умов, що призвели до їх виникнення, установлення осіб, причетних до вчинення правопорушень, та їх притягнення до відповідальності згідно з вимогами чинного законодавства, забезпечення відшкодування збитків, завданих потерпілим; територіальні органи ДСНС залучаються для установлення причин виникнення пожеж, а також обставин та умов, що сприяли їх виникненню.
У розділі 17 договору визначено перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку та необхідні для виплати страхового відшкодування. Зокрема, (п. 17.2.6.) позивачем (вигодонабувачем) надаються документи, що підтверджують майновий інтерес щодо застрахованого майна: (17.2.6.2.) у разі страхування рухомого майна та/або товарів в обороті - документи, що підтверджують право власності на таке майно (накладні, квитанції, чеки; договори поставки, купівлі-продажу; виписки з бухгалтерських рахунків тощо); (п. 17.2.7.) документи організацій (ремонтних, будівельних, магазинів), що підтверджують розмір матеріального збитку.
Якщо документи надані відповідачу не в повному обсязі, не в належній формі, або оформлені із порушенням існуючих норм (відсутні номер, дата, штамп, печатка, є виправлення тексту тощо), виплата страхового відшкодування не здійснюється до усунення цих недоліків (п. 17.4. договору).
Згідно з п. 17.5. договору страхове відшкодування може бути виплачено лише після отримання відповідачем всіх документів, зазначених в цьому пункті (зокрема, документів, що підтверджують факт та причини настання збитків, майновий інтерес позивача (вигодонабувача), розмір збитків, а також результатів експертиз, замовлених відповідачем.
Так, з наявної у матеріалах справи довідки від 12.05.2023 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області вбачається, що « 12.05.2023 до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали від т.в.о. начальника Вишгородського районного управління ГУ ДСНС України в Київській області полковника служби цивільного захисту Тараса ГОРДІЄНКО, за фактом пожежі в смітті, яка сталася 06.05.2023 за адресою: Київська область, м. Вишгород, між будинками по вул. Дніпровська, 1 та вул. Набережна, 2. Дане звернення зареєстроване до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної позиції України» (єдиного обліку) Вишгородського РУП ГУНП в Київській області за № 6430 від 12.05.2023.
До відділу превенції Вишгородського РУП ГУНП Головного Управління Національної поліції в Київській області вказана вище заява надійшла з слідчого відділу Вишгородського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області, оскільки відсутні достатні дані, які б вказували на наявність кримінального правопорушення.
В ході перевірки встановлено, що згідно акту про пожежу від 06.05.2023, ймовірною причиною виникнення пожежі необережне поводження з вогнем невстановленою особою.
За результатом перевірки не було встановлено достатніх даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом У країни «Про звернення громадян» та Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України затвердженого МВС України від 15.11.2017 №930 необхідно: 1. Перевірку за результатами розгляду ЄО №   6430 - вважати закінченою; 2. Матеріали перевірки списати до справи та передати на зберігання до штабу Вишгородського РУП; 3. Про результати розгляду повідомити ініціатора звернення».
Відповідно до листа № 25431 начальника Вишгородського РУП Головного Управління Національної поліції в Київській області за результатом розгляду листа за фактом пожежі в смітті, яка сталася 06.05.2023, ознак кримінального правопорушення не встановлено.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що оскільки позивачем на місце події поліцію не викликало, заяву та/або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення пов`язане з пожежею, її розслідуванням та установленням осіб, які її учинили до правоохоронних органів не подавало, то зазначене свідчить про те, що позивач не вважає себе потерпілою особою внаслідок пожежі, яка мала місце 06.05.2023 за адресою: Київська область, м. Вишгород, між будинками по вул. Дніпровська, 1 та вул. Набережна, 2.
Як вбачається із акту про пожежу від 06.05.2023, в ньому не зазначено (не конкретизовано), що в результаті пожежі знищені саме Центральна холодильна середньотемпературна HS-HB-3х4NES-20 та Центральна холодильна низькотемпературна HS-HL-2х4GE-23, які є предметом договору страхування № FA-00262174 від 07.02.2023, а не будь-яке інше належне позивачу майно, крім того, вказаний акт про пожежу про загоряння сміття в розумінні умов договору страхування не є доказом настання підпалу та не є документом компетентних органів з питань, пов`язаних з встановлення причин, обставин та наслідків події, яка в подальшому може кваліфікуватися як страховий випадок, у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що вимога позивача про визнання страховим випадком подію підпалу сміття за фактом подання акту про пожежу не ґрунтується на умовах договору страхування та нормах чинного законодавства України.
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на встановлені обставини справи та те, що позивачем не надано документів, передбачених договором страхування на підтвердження настання страхового випадку вказує на невиконання обов`язків, передбачених договором страхування та відповідно до пункту 19.1.7 договору страхування, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, водночас, акт про пожежу про загоряння сміття в розумінні умов договору страхування не є доказом настання підпалу та не є документом компетентних органів з питань, пов`язаних з встановлення причин, обставин та наслідків події, яка в подальшому може кваліфікуватися як страховий випадок, погоджується із висновком господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі № 910/19578/23, відсутні.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та наступне.
Посилання скаржника, на те, що страховий випадок може бути підтверджений актом огляду ОСОБА_1 від 09.05.2023, також не ґрунтується на умовах договору страхування та нормах чинного законодавства України.
Твердження скаржника про те, що відсутність повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування відповідачем, тому позивач вправі вимагати від відповідача страхове відшкодування, відповідно до умов договору, не відповідає положенням, погодженим сторонами в укладеному договорі, враховуючи, зокрема, п. 13.1.8.3. договору, відповідно до якого, страховим випадком можуть бути визнані виключні ті протиправні дії третіх осіб, щодо яких позивачем було подано заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
Доводи скаржника про те, що ДСНС є компетентним органом, що встановлює причини, обставини та наслідки подій та наділений повноваженнями за наслідками пожежі складати акт про пожежу, тому акт про пожежу від 06.05.2023 є доказом, який підтверджує настання страхового випадку за договором, є безпідставними, оскільки як вже зазначалось, у акті про пожежу від 06.05.2023 не зазначено (не конкретизовано), що в результаті пожежі знищені саме Центральна холодильна середньотемпературна HS-HB-3х4NES-20 та Центральна холодильна низькотемпературна HS-HL-2х4GE-23, які є предметом договору страхування № FA-00262174 від 07.02.2023, а не будь-яке інше належне позивачу майно.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним у апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.
Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.
Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №   910/19578/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №   910/19578/23 слід залишити без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі № 910/19578/23 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2024 у справі №   910/19578/23 залишити без змін.
3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Справу № 910/19578/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 
Текст постанови складено та підписано 03.07.2024.

Головуючий суддя                                                                      О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                А.Г. Майданевич

                                                                                Б.О. Ткаченко