ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1390/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/10781/14-ц Категорія: на ухвалу    	ОСОБА_1  	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 серпня 2024 року                                                                                               м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Сіренко Ю.В., Гончар Н.І.	
секретар 	Широкова Г.К.	

       розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця Недоступа Д.М. на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.07.2024 (повний текст складено 08.07.2024, суддя в суді першої інстанції Кондрацька Н.М.) у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, боржник ОСОБА_2 , стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк»,

в с т а н о в и в :

приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, яким просив суд надати дозвіл приватному виконавцю у межах примусового виконання виконавчого листа №711/10781/14 від 12.03.2015 Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 01-46/08 від 02.10.2008 в сумі 15160,60 доларів США та 2986,45 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку боржником, а саме: земельну ділянку кадастровий №7124985200:02:005:0027, площею 0,1394 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 на підставі рішення Руськополянської сільської ради від 19.05.2005 № 25-9, на якій розташований будинок боржника.
В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у приватного виконавця Недоступа Д.М. перебуває ВП №74239505 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа №711/10781/14 від 12.03.2015 про солідарне стягнення кредитної заборгованості за договором №01-46/08 від 02.10.2008 у сумі 15160,60 доларів США та 2986,45 грн. Станом на 12.05.2024 залишок заборгованості по сплаті боргу 7157,71 доларів США та 2986,45 грн., залишок заборгованості по сплаті основної винагороди приватного виконавця 702,95 долари США та 29864 грн., та витрати виконавчого провадження 469 грн. 
Виконавче провадження відкрито 21.02.2024. Боржник за виконавчим документом: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою (згідно виконавчого документа) АДРЕСА_1 .
У ході проведення виконавчих дій виконавцем вжито заходів примусового виконання рішення, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», щодо розшуку майна, коштів та інших активів боржника, проте вони виявились безрезультатними.
Станом на 13.06.2024 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/1078/14 від 12.03.2015 не виконано.
Також встановлено, що боржник ОСОБА_2 володіє на праві приватної власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою обліковується земельна ділянка з кадастровим №7124985200:02:005:0027, площею 0,1394 га, що передана у власність ОСОБА_2 , згідно рішення Руськополянської сільської ради від 19.05.2005 № 25-9. Згідно отриманої інформації з Держгеокадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, право власності на указану земельну ділянку за боржником не зареєстроване.
Вказує, що на сьогоднішній день боржник фактично володіє майном, проте виконавець не може його реалізувати в ході примусового виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника, оскільки відсутність зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності на нерухоме майно боржника є перешкодою для звернення стягнення на таке майно.
За приписами профільного законодавства (ч.ч. 3, 4 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження») зазначені обставини дають підстави виконавцю у визначеному порядку звернутися до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.07.2024 указане подання приватного виконавця залишено без задоволення з посиланням на те, що виконавець не довів неможливість задоволення вимог стягувача у виконавчому провадженні за рахунок грошових коштів або рухомого майна боржників. Суду не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання чи вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.
Суд зазначив, що виконавець не довів накладення арешту у виконавчому провадженні на нерухоме та рухоме майно, кошти боржників; відомості про визначення поточного рахунку фізичної особи-боржника у банку для відрахування визначених приватним виконавцем платежів, тощо.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавець Недоступ Д.М. подав 19.07.2024 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду у справі, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити вимоги його подання про звернення стягнення на майно, права на яке боржник у встановленому законом порядку не зареєстрував.
Зазначає, що доведення ухилення боржника від виконання рішення суду не є необхідною передумовою для вирішення питання про звернення стягнення на майно, належне боржнику, права на яке у встановленому законом порядку не зареєстровано. Суд не врахував, що за приписами ч.ч.1, 2 ст.68 ЗУ «Про виконавче провадження» заходи звернення стягнення на нерухоме майно боржника не підлягають застосуванню лише у разі, якщо сума стягнення за виконавчим документом не перевищує п`яти розмірів мінімальної заробітної плати, що в даному випадку не має місця. Суд не врахував, що приватним виконавцем до подання було долучено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де вказано про обтяження нерухомості боржника постановами державного виконавця.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила суд скаргу приватного виконавця відхилити, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін, оскільки вважає її законною та належним чином обґрунтованою.
У відповіді на відзив приватний виконавець наполягав на задоволенні вимог його апеляційної скарги.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2014 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазабанк» за кредитним договором №01-46/08 від 02.10.2008 в сумі 15160,60 доларів США та 2986,45 грн.; солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазабанк» за кредитним договором №01-46/08 від 02.10.2008 в сумі 15160,60 доларів США та 2986,45 грн.; солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазабанк» штраф за порушення договору іпотеки №ДІ-01-46/08 від 02.10.2008 в сумі 14362,50 грн.; солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПАТ АБ «Укргазабанк» штраф за порушення договору іпотеки №ДІ-01-46/08 від 02.10.2008 в сумі 14362,50 грн.; стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , з кожного, на користь ПАТ АБ «Укргазабанк» по 494,10 грн. судового збору.
Вказане рішення суду набрало законної сили та за заявою стягувача для його примусового виконання видано виконавчі листи.
На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Д.М. перебуває ВП №74239505 щодо примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/10781/14 від 12.03.2015 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 01-46/08 від 02.10.2008 у сумі 15160,60 доларів США та 2986,45 грн.
Відповідно до вимог ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» 21.02.2024 за вих. №5069 приватним виконавцем направлено боржнику ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження № 74239505 від 21.02.2024 .
Виконавець вказує, що станом на 12.05.2024 залишок заборгованості по сплаті боргу становить 7157,71 доларів США та 2986,45 грн., залишок заборгованості по сплаті основної винагороди приватного виконавця 702,95 долари США та 29864 грн., та витрати виконавчого провадження 469 грн.
Із доданих до подання додатків вбачається, що приватним виконавцем здійснено ряд запитів, щодо наявності у боржника коштів на банківських рахунках, зареєстрованих транспортних засобів, отримання доходу (заробітної плати, пенсійних виплат), нерухомого та рухомого майна.
Так згідно відповіді на запит № 192870130 від 21.02.2024 МВС України вбачається, що у МВС відсутні дані про зареєстровані транспортні засоби за боржницею ОСОБА_2 .
Також згідно витягу про звернення стягнення на рахунки боржника вбачається, що накладено арешт на рахунок у АТ «Державний ощадний банк» та АТ КБ «Приватбанк» на якому недостатньо коштів.
Згідно відповіді на запит № 210775206від 11.06.2024 до ДПС України вбачається, що ОСОБА_2 отримує дохід від ПрАТ «Руськополянський меблевий комбінат», зокрема, за 3-й квартал 2023 року у розмірі 7619,05 грн.; за 4-й квартал 2023 року у розмірі 27975,99 грн. 
Згідно відповіді ПФУ від 19.06.2024 підтверджено, що ОСОБА_2 отримує заробітну плату у ПрАТ «Руськополянський меблевий комбінат».
На запит приватного виконавця до ДФС України про наявні рахунки у боржників - юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи отримано відповідь від 02.04.2024 у якій вказано, що боржник за вказаними у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.
Разом з тим, в ході вчинення виконавчих дій приватним виконавцем встановлено, що боржнику на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою № 383441849 та № 383442394 від 19.06.2024.
З даної довідки також вбачається, що на все нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт, у тому числі, і на вказаний житловий будинок, на підставі рішення приватного виконавця Недоступа Д.М. у межах суми звернення стягнення 16676,66 доларів США та 3754,09 грн.
На вимогу приватного виконавця від 26.03.2024 Виконавчим комітетом Руськополянської сільської ради повідомлено, що згідно земельно-облікових даних за адресою: АДРЕСА_1 обліковується земельна ділянка з кадастровим №7124985200:02:005:0027, площею 0,1394 га, що передана у власність ОСОБА_2 згідно рішення Руськополянської сільської ради від 19.05.2005 р. №25-9 та надано копію цього рішення.
Так указаним рішенням від 19.05.2005 № 25-9 внесено зміни в пункт № 1 рішення виконкому від 24.03.1997 № 27 у частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки 0,1394 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, замість 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №383442903 від 19.06.2024, відсутні відомості про право власності щодо земельної ділянки №7124985200:02:005:0027.
Окрім цього, за повідомленням ГУ держгеокадастру у Черкаській області від 01.04.2024 згідно з інформацією, наданою територіальними підрозділами Держгеокадастру у Черкаській області, за вказаною фізичною особою земельні ділянки станом на 01.01.2013 не зареєстровані.
Відтак, приватний виконавець вказує, що ним вжито заходів примусового виконання рішення, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», щодо розшуку майна, коштів та інших активів боржника, які виявились безрезультатними, для виконання виконавчого листа №711/10781/14 від 23.12.2014, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, для задоволення законних вимог стягувача є необхідність звернути стягнення на незареєстроване майно боржника, а саме: земельну ділянку кадастровий №7124985200:02:005:0027, площею 0,1394 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 на підставі рішення Руськополянської сільської ради від 19.05.2005 № 25-9, на якій розташований будинок боржника.
Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі викладених вище фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Відповідно до статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За змістом статті 1, частини першої статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з частиною п`ятою 48 ЗУ «Про виконавче провадження»
у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано
в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
Застосування судом частини десятої статті 440 ЦПК України та статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження» є крайнім заходом виконання судового рішення, який може бути застосований лише тоді, коли виконавець вичерпав усі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.
Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 29.02.2024 у справі №309/3522/22. 
При розгляді справ указаної категорії необхідно враховувати, що однією
з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. 
Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Судом установлено, що боржник ОСОБА_2 у добровільному порядку судове рішення на користь стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» не виконала.
Приватний виконавець здійснив заходи щодо пошуку майна боржника, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача, та встановив, що боржник не має достатніх грошових коштів, а іншого майна не достатньо для задоволення вимог стягувача з метою виконання судового рішення. Також виявлено належність боржнику на праві власності земельної ділянки кадастровий №7124985200:02:005:0027, площею 0,1394 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , права на яку не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
На зазначене майно згідно відомостей з державного реєстру речових прав (т.1 а.с.208) згідно рішення приватного виконавця Недоступа Д.М. від 21.02.2024 накладено арешт та вказано, що обтяження накладається на житловий будинок та все нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .
Відтак, приватним виконавцем дотримано алгоритм звернення до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, визначений частинами третьою, четвертою статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження».
Апеляційний суд вважає, що приватний виконавець обґрунтовано звернувся до суду з указаним поданням, оскільки відсутність державної реєстрації за боржником ОСОБА_2 права власності на спірне нерухоме майно, утруднює подальшу примусову реалізацію цього майна, а отже, і виконання судових рішень у виконавчому провадженні.
Судом встановлено, що приватний виконавець вживав визначені ЗУ «Про виконавче провадження» заходи для виконання рішення суду, а саме: виніс постанову про арешт коштів боржника в банківських установах та постанову про арешт майна боржника. Коштів на рахунках боржника немає, як і майна на яке можливо звернути стягнення.
Під час розгляду справи боржник не зазначив, які саме заходи не вчинив виконавець для належного виконання рішення суду.
Відповідно до частини п`ятої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» боржник не запропонував види свого майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу з метою виконання судового рішення про стягнення боргу.
З урахуванням установлених у цій справі обставин, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволення подання державного виконавця помилковими.
Так з матеріалів справи вбачаєтьсянеможливість задоволення вимог стягувача у виконавчому провадженні за рахунок грошових коштів або рухомого майна боржника, адже відомостей про їх наявність в обсязі, достатньому для задоволення вимог стягувача не має.
Посилання суду на те, що приватним виконавцем не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язання чи вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, правового значення не має, адже встановлення таких обставин не входить у предмет доказування при вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку, за приписами частин третьої, четвертої статті 50 ЗУ «Про виконавче провадження».
Вказівка суду першої інстанції на те, що виконавець не довів накладення арешту у виконавчому провадженні на нерухоме та рухоме майно, кошти боржників спростовується матеріалами справи, зокрема, витягом з державного реєстру речових прав (т.1 а.с.208) про накладення арешту на нерухоме майно боржника.
Таким чином згідно приписів ч.10 ст. 440 ЦПК України подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, підлягає до задоволення.
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.07.2024 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про задоволення подання приватного виконавця.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 440 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 01.07.2024 у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступа Дмитра Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, – скасувати.
Вказане подання приватного виконавця – задовольнити.
Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Недоступу Дмитру Миколайовичу у межах примусового виконання виконавчого листа №711/10781/14 від 12.03.2015 Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 01-46/08 від 02.10.2008 в сумі 15160,60 доларів США та 2986,45 грн., звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку за боржником, а саме: земельну ділянку кадастровий №7124985200:02:005:0027, площею 0,1394 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_2 на підставі рішення Руськополянської сільської ради від 19.05.2005 № 25-9, на якій розташований будинок боржника.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 21.08. 2024.

Суддя-доповідач                        

Судді