УХВАЛА
27 серпня 2024 року 
м. Київ
справа № 296/7350/16-к
провадження № 51-4025ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь                      у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2024 року стосовно                ОСОБА_5 ,
встановив:
До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку                             на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України                (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.
Відповідно до приписів п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має співвідноситися з приписами ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом                          касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); 2) неправильне застосування закону України про                   кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Також Суд зауважує, що згідно з приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій                                                норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними                         обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Прокурор в обґрунтування незаконності оскаржуваного рішення апеляційного суду, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке на переконання касатора призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, лише узагальнено стверджує, що цей суд не дав відповідей на аргументи апеляційної скарги та не спростував їх належним чином. Проте скаржник зовсім не зазначає, які саме доводи апеляційної скарги не було розглянуто та/або не було наведено підстав з яких їх визнано необґрунтованими, або з якими висновками суду, викладеними в оскарженій ухвалі, прокурор, з наведенням відповідних обґрунтувань щодо їх незаконності, не згоден.
Зазначені вище обставини не дають можливості Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж, і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
З огляду на те, що касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                             ОСОБА_3