ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/216/21           Суддя (судді) першої інстанції:
          Лиска І.Г.

ПОСТАНОВА
Іменем України

09 серпня 2024 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача          Сорочка Є.О.,
суддів           Коротких А.Ю., 
          Єгорової Н.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області   про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
- визнати протиправними бездіяльність та відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, раніше призначеної пенсії з урахуванням доплати до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 включно та з 17.07.2018, за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 включно щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у визначеному статтею 51 вказаного Закону розмірі;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 включно та з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) та за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 включно щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у визначеному статтею 51 вказаного Закону розмірі, що дорівнює 25 відсоткам мінімальної пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум таких виплат.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 адміністративний позов задоволено:
- визнано протиправними бездіяльність та відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Київської області у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 із 24.03.2020 року підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київської області здійснити ОСОБА_1 із 24.03.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює щомісячно двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України відповідний рік), з урахуванням виплачених сум.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 набрало законної сили 08.02.2022.
У подальшому, 05.12.2023 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), у якій заявник просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі №320/216/21 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 починаючи з 24.03.2020 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року) згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області вжити відповідних заходів для усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судового рішення.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 у задоволенні заяви відмовлено.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції вказав, що здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області нарахування та виплати позивачу підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796, із застосуванням в якості розрахункової величини прожиткового мінімуму, а не мінімальної заробітної плати, відповідає вимогам чинного законодавства.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким заяву задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на наявності підстав для вжиття заходів судового контролю.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до частин другої, третьої статті 129-1 Конституції України Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Звертаючись до суду із заявою в порядку статті 383 КАС, позивач вказував, що здійснюючи виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 відповідачем здійснено нарахування пенсії у меншому розмірі, ніж це встановлено рішенням суду.
Так, згідно резолютивної частини рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 відповідач, окрім іншого, мав обов`язок здійснити з 24.03.2020 нарахування та виплату позивачу «підвищення до пенсії у розмірі що дорівнює щомісячно двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України відповідний рік) ».
Натомість, як учасниками справи не заперечується, що нарахування вказаної доплати здійснено відповідачем у розмірі двох прожиткових мінімумів, а не двох мінімальних заробітних плат.
Натомість, приймаючи рішення від 27.09.2021 суд першої інстанції вказував, що «позивач має право на щомісячне отримання підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, як установлено     статтею 39 Закону № 796-ХІІ».
Резолютивна частина рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 містить однозначний обов`язок відповідача при нарахуванні та виплаті доплати відповідно до статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» використовувати розмір саме мінімальної заробітної плати.
Наведення відповідачем та судом першої інстанції обґрунтувань щодо неправомірності застосування мінімальної заробітної плати у якості розрахункової величини є безпідставним, оскільки спір у цій частині вже вирішений судом та існує рішення, яке набрало законної сили і підлягає безумовному виконанню. 
Відповідальні особи не вправі ставити під сумнів правомірність судового рішення, яке набрало законної сили, інакше як у процедурі його оскарження шляхом подання відповідної скарги до суду вищої інстанції.
Таким чином, здійснюючи на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 нарахування позивачу доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку прожиткового мінімуму, відповідач діяв неправомірно.
Згідно частини шостої статті 383 КАС за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 249 КАС суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Таким чином, оскаржувані дії відповідача підлягають визнанню протиправними із встановленням йому обов`язку щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні заяви.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а заява позивача задоволенню.
Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2024 та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, що вчиненні на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 320/216/21, які полягають у здійсненні з 24.03.2020 нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає території радіоактивного забруднення, у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а не двох мінімальних заробітних плат.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 320/216/21.
Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області десятиденний строк з дня отримання цієї постанови, але не пізніше одного місяця з дня її прийняття, для інформування суду про вжиті заходи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач          Є.О. Сорочко

Суддя          А.Ю. Коротких 

Суддя          Н.М. Єгорова