ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/1324/24	Головуючий у 1-й інстанції Мельник А.В. 	
Провадження № 33/817/693/24 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ст.ст.124,130 ч.1 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.09.2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
                                       ВСТАНОВИЛА:

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення вказаних правопорушень у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
       Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 04.06.2024 о 23 год 30 хв. в с. Гайворонка по вул. Центральна керуючи транспортним засобом Fiat Croma д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, будучи неуважним, допустив з`їзд у кювет, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.
       Також, водій ОСОБА_1 04.06.2024 о 23 год 30 хв. в с. Гайворонка по вул. Центральна, керував транспортним засобом Fiat Croma д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з ротової порожнини. Водій на місці зупинки продувати газоаналізатор "Drager 6810" відмовився, також відмовився їхати в найближчий лікувальний заклад для визначення ступеня алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 вважає висновки суду викладені у постанові Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.09.2024, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, просить дану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.
       Обґрунтовує вимоги тим, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження порушення його довірителем Правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 березня 2019 року у справі за № 686/11314/17.
       Зазначає що працівники поліції під`їхали до місця, де сталась ДТП, не менше ніж через 30-40 хвилин після того коли на лінію 102 (згідно рапорту чергового) поступило повідомлення про пошкодження кимось поля із кукурудзою неподалік с. Гайворонка Тернопільського району. Виявивши автомобіль в кюветі, двигун якого не працював, працівники поліції побачили за кермом ОСОБА_1 . Однак чи кермував він чи інша особа даним автомобілем його ніхто не запитував. Тому твердження суду першої інстанції про те, що на місці ДТП ні ОСОБА_1 ні інша особа ( ОСОБА_2 ) не говорили про те, що ДТП виникла через неправильні дії за кермом саме ОСОБА_2 є невірним. Адже обов`язком працівників поліції є встановлення всіх обставин справи під час виявлення ДТП.
       Вказує, що саме безперервність відеозапису могла б підтвердити той факт, що ОСОБА_1 згадував про те, що не він був за кермом в момент ДТП. Проте, той факт, що працівники поліції закінчували складати протоколи про адміністративні правопорушення і не бажали складати інші протоколи стосовно іншої особи, виникло непорозуміння і протоколи були складені стосовно ОСОБА_1 .
       Стверджує, що наявне у матеріалах справи направлення на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння, йому не було надане та з ним він не ознайомлювався до направлення справи в суд.
       Зазначає, що у направленні його довірителя на огляд в заклад охорони здоров”я вказано, що ОСОБА_1 було доставлено в лікарню для проведення огляду на стан сп`яніння, проте ОСОБА_1 в даний заклад не доставлявся, тому ці дані є неправдивою інформацією. Вважає, що працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що на його думку підтверджується відеозаписами, долученими працівниками поліції до протоколу.
       Вказує на те, що працівники поліції під`їхали та виявили автомобіль через 30-40 хвилин, а свідок сидів на пасажирському місці в момент коли приїхали працівники поліції, оскільки ОСОБА_1 намагався завести автомобіль. Саме в цей момент і приїхали працівники поліції і в них склалось враження про те що ОСОБА_1 здійснив ДТП та керував автомобілем.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків. 
       Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       З диспозиції ст. 124 КУпАП випливає, що внаслідок порушення ПДР повинні бути пошкоджені транспортні засоби інших учасників ДТП, вантаж, автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно.
       У протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не відображено, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 пошкоджені транспортні засоби інших учасників ДТП, вантаж,автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди, дорожні споруди чи інше майно, в ньому йдеться про те, що ОСОБА_1 спричинив лише своєму авто механічні пошкодження, жодних інших наслідків не настало. Заподіяння механічних ушкоджень власному технічному засобу не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідальність настає у випадку, якщо пошкоджено чуже майно.
       Тому вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
       Статтею 35 Закону України “Про Національну поліцію” передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Даний перелік, зокрема, передбачає :1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
       Оскільки в судовому засміданні не знайшла свого підтвердження правомірність причини пред”явлення працівниками поліції вимоги ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан алкогольного сп”яніння в зв”язку з тим, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, вважаю що складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є недопустими доказом з огляду на так звану доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до широкого розуміння якої будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня, У вузькому сенсі яка зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.
       Окрім того, у матеріалах відсутні докази які б “поза розумним сумнівом” підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем оскільки на відоезаписі з нагрудних камер поліцейських зафіксовано лише факт знаходження його на сидінні водія, а протоколи про адміністративні правопорушення щодо нього, які ними складено, також не підтверджують цей факт оскільки вони безпосередньо не бачили подію. Натомість, свідок ОСОБА_2 у суді першої інстанції будучи попередженим про відповідальність за дачу неправдивих показань повідомив про те, що саме він керував трансопрним засобом, а не ОСОБА_1 . 
       За змістом статей 130 та 266 КУпАП огляду на стан алкогольного сп`яніння та притягненню до адміністративної відповідальності за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп”яніння порядку підлягають особи, які керують транспортними засобами.
       Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом або за допомогою буксирування.
       Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспорного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок переміщення траснпортного засобу в просторі. Експлуатація траснпортного засобу передбачає його використання за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення “водія” унеможливлює правозастосування вказаного визначення ст.130 КУпАП оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезовому стані.
       Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, приходжу до висновку про те, що факт відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп”яніння без доведення того, що особа керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп”яніння, не становить складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Отже, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП . 
       На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП України, суддя
                                       П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 03.09.2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв”язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.        
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя