Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       20 вересня 2024 року                                          м. Рівне

       Справа № 572/1044/24
       Провадження № 33/4815/364/24

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М., 
з участю - ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату розгляду справи у суді, чим позбавлено його права на надання пояснень, доказів на спростування зазначеного у протоколі, а також можливості скористатися правовою допомогою захисника. Вказує, що конфлікт мав місце 01.03.2024 року, а протокол відносно ОСОБА_1 складено лише 11.03.2024 року. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Судом не враховано практику ЄСПЛ та порушено його право на захист. Також вказує, що справу розглянуто без його участі, про дату судового засідання його не було повідомлено належним чином, копію постанови він отримав через канцелярію суду лише – 01.04.2024 року. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена – 13.03.2024 року, апеляційна скарга подана – 05.04.2024 року (згідно штампа на поштовому конверті), тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. Згідно супровідного листа суду копію постанови було направлено ОСОБА_1 – 13.03.2024 року (а.с. 14), проте відсутні відомості про отримання останнім її копії. На довідковому листі до справи міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови суду – 01.04.2024 року, що підтверджено його підписом.

Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення. 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 337249 від 11.03.2024 року ОСОБА_1 01.03.2024 року близько 08 год. 45 хв. в  АДРЕСА_1 (за місцем свого проживання), вчинив відносно матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпілим у протоколі зазначено –  ОСОБА_2 .

При складанні протоколу, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, які додані на окремому аркуші (а.с. 7).

Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився підписувати у присутності понятих: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про що останні засвідчили своїми підписами.

Згідно рапорту (ЄО№ 112381046) від 01.03.2024 року вбачається, що 01.03.2024 року о 08:45 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01.03.2024 року о 08:45 год. за адресою: АДРЕСА_1 , син ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 (син агресивний, нецензурно висловлювався в її бік, також вказала, що у сина ймовірно є пістолет) (а.с. 4).

В матеріалах справи містяться заява потерпілої ОСОБА_2 від 01.03.2024 року, в якій вона просить притягнути до відповідальності її сина ОСОБА_1 , який вчиняє проти неї психологічне насильство (а.с. 5).

В письмових поясненнях від 01.03.2024 року потерпіла ОСОБА_2 вказує, що 01.03.2024 року її син ОСОБА_1 зайшов на кухню і став вимагати заплатити за світло, бо відключать, на що вона сказала, що сама буде платити за свою частку (а.с. 6).

В письмових поясненнях від 01.03.2024 року ОСОБА_1 , вказав, що 01.03.2024 року близько 8-00 год. він не вчиняв ніяких протиправних дій та домашнього насильства відносно ОСОБА_2 (а.с. 7).

Також в матеріалах справи містяться: терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 264675 від 01.03.2024 року (а.с. 8), довідка (а.с. 9), повідомлення (а.с. 10). 

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно ст. 1 Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції пройшов до висновку про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за події, що мали місце 01.03.2024 року.

З висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не підтверджена матеріалами справи.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що її син ОСОБА_1 01.03.2024 року, зайшовши на кухню, вимагав заплатити за світло, бо відключать, на що вона сказала, що буде платити за свою частку (а.с. 6). 

У справі міститься копія термінового заборонного приписа стосовно кривдника серії АА № 264675 від 01.03.2024 року, яка взагалі не читабельна (а.с. 8).

В матеріалах справи відсутні жодні докази того, що ОСОБА_1 вчинено психологічне домашнє насильство відносно ОСОБА_2 01.03.2024 року близько 08:45.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ч. 1 ст.173-2 КУпАП, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не доведена його вина в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

З огляду на вищезазначене, апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану постанову суду скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП – закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                 Ковальчук Н. М.