Ухвала
19 серпня 2024 року
м. Київ
 
справа № 947/8411/22
провадження № 61-10871ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:   Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій неправомірними, визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, зобов`язання вчинити певні дії та скасування арешту,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати дії Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) незаконними;
визнати два виконавчих листи від 05 липня 2010 року №2-248/10 такими, що не підлягають виконанню та стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) безпідставно одержані кошти за двома виконавчими листами від 05 липня 2010 року № 2-248/10;
зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закрити виконавче провадження по двом виконавчим листам від 05 липня                   2010 року № 2-248/10 на підставі постанови Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 522/18188/17 (провадження № 61-9156св19), рішення Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/14487/19 та ухвали Київського районного суду м. Одеси у справі № 520/10954/16-ц;
скасувати арешт та обтяження з усього майна, у тому числі грошей, які знаходяться на арештованих банківських рахунках, а також арешт квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки № 16, накладеного відповідно до виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 з виконання виконавчих листів № 2-248/10, виданих                06 жовтня 2010 року;
зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути усе вилучене у позивача майно за період з 14 липня 2015 року, як то дати відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 по виконанню виконавчих листів № 2-248/10, виданих 06 жовтня 2010 року до дати прийняття рішення суду по суті.
Київський районний суд м. Одеси рішенням від 05 червня 2023 року в задоволенні позову відмовив. 
Одеський апеляційний суд постановою від 23 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Київського районного суду                        м. Одеси від 05 червня 2023 року скасував, закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
29 липня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 липня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду                   від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17, від 28 листопада 2019 року у справі № 261/0/15-18 та постановах Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц, від 30 червня 2022 року у справі № 910/13908/17,                        від 01 серпня 2018 року у справі 592/11194/14-ц, від 11 червня 2020 року у справі № 756/4756/14-ц, від 17 січня 2020 року у справі  № 340/1018/19, від 25 квітня  2020 року у справі № 175/3995/17-ц, від 28 березня 2018 року у справі                                    № 757/44693/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 07 жовтня 2020 року у справі № 589/2313/18.
Разом із цим, посилання заявника на неврахування судами попередніх інстанцій висновку, викладеного в постановах Верховного Суду України від 13 вересня                 2017 року у справі № 556/1838/15-ц, від 15 вересня 2016 року у справі К/800/37663/15, від 12 грудня 2011 року у справі № 5-25кс11, від 19 травня                   2016 року у справі № 904/4950/15 та постанові Пленуму Верховного Суду від 07 лютого 2004 року № 6, не заслуговують на увагу, оскільки висновки, на які посилається скаржник, не є висновками Верховного Суду у розумінні статті 263 ЦПК України щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги, що підтверджується  копією довідки до акта огляду МСЕК від 15 серпня 2018 року Серії 12 ААА № 897319.
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 липня 2024 року.
 
Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 947/8411/22 за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій неправомірними, визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, зобов`язання вчинити певні дії та скасування арешту.
 
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                                        А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                                        Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                        М. Ю. Тітов