ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7857/24 Справа № 235/2486/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Величко О.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2024 року                                 м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Агєєва О.В.,
суддів: Зубакової В.П., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №235/2486/24 за позовом Публічного акціонерного товариства «Украгазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Украгазбанк» на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2024 року, постановлену у складі судді Величко О.В., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ПАТ «Укргазбанк» звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому листі виданому Краснолиманським міськрайонним судом Донецької області 07.10.2020 року на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 07.10.2020 року у справі №235/2486/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Украгазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме зазначити у виконавчому листі про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2024 року заяву ПАТ АТ «Укргазбанк» про виправлення помилки у виконавчому документі повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись з зазначеною ухвалою ПАТ «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що посилання суду на порушення стягувачем вимог п.17.4 Перехідних положень ЦПК України є хибним, оскільки апелянт не просив видати дублікат виконавчого листа. Апелянтом ясно викладено власні вимоги в прохальній частині, які полягають у виправленні помилки у виконавчому листі про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, тобто відокремити стягнення з боржника в іноземній валюті в одному виконавчому документі та видати виконавчий лист про стягнення з відповідача судового збору в національній валюті.
Крім того, в порушення вимог ст.185 ЦПК України не запропоновано позивачу усунути наявні на думку суду недоліки або надати відповідні пояснення. 

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не надано.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 369, апеляційна скарга на ухвалу суду про виправлення помилки у виконавчому документі (пункти 25 частини першої статті 353 цього Кодексу), розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Таким чином дану апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається з ЄДРСР доступ до якого є відкритим, Постановою Донецького апеляційного суду від 07.10.2020 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 квітня 2020 року скасовано.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення штрафу за неналежне виконання умов застави задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», заборгованість за кредитним договором № 2203/1291 від 29.09.2008 року у розмірі 2 289 доларів 59 центів США.
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», штраф за неналежне виконання умов договору застави, щодо страхування предмету застави у розмірі 3 055 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», сплачений судовий збір пропорційно до задоволених позивних вимог у розмірі 2 166 гривень 77 копійок.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ч.2 ст.183 ЦПК України, до заяви не додані докази надіслання заяви ПАТ АТ «Украгазбанк» іншим учасникам справи, що позбавляє їх можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Пунктом першим частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»(далі Закон) передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Тобто, цією нормою визначено, що виконавчі листи видаються на підставі судових рішень.
Вимоги до виконавчого документу встановлені у нормах статті 4 Закону, у якій зазначено, що у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу(посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника-фізичної особи, місце знаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Пунктом 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виконавчому документі викладається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
Із системного тлумачення зазначених норм Закону належить дійти висновку, що виконавчий лист видається на підставі рішення суду та має містити ті відомості, які зазначені в рішенні суду та матеріалах справи, у якій це рішення ухвалене.
Частиною першою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Верховний Суд у постанові від 21 липня 2020 року у справі № 521/1074/17 зазначив, що описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Укргазбанк», звертаючись з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі, виданому Краснолиманським міськрайонним судом Донецької області 07.10.2020 року на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 07.10.2020 року у справі №235/2486/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Украгазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, просив зазначити у виконавчому листі про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст.183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (ч.4 ст.183 ЦПК).

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.
Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В порушення вимог ст.ст.76-89, 183 ЦПК України заявником не додано доказів на підтвердження надсилання заяви та доданих документів іншим учасникам справи.
Крім того, а ні суду першої, ні суду другої інстанції не надано виконавчий документ виданий Краснолиманським міськрайонним судом Донецької області 07.10.2020 року на виконання постанови Донецького апеляційного суду від 07.10.2020 року у справі №235/2486/18, або його засвідчену копію.

Щодо доводів скарги з приводу неможливості надсилання іншому учаснику справи заяви та доданих документів, через відсутність поштового сполучення з м.Донецьк через те, що він є окупованою територією, то колегія суддів їх відхиляє, оскільки з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів не вбачається адреса місця знаходження, перебування чи реєстрації відповідача (боржника) ОСОБА_1 .
В поданій заяві про виправлення помилки у виконавчому документі ПАТ «Укргазбанк» також не зазначає цієї інформації, що позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити правильність доводів апеляційної скарги ПАТ «Укргазбанк».

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Украгазбанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: