УХВАЛА
 
28 серпня 2024 року
м. Київ
справа № 607/2154/23
провадження № 61-10451ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтвапро право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстраціюправа власності на житловий будинок, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинкуз відповідною частиною надвірних будівель та споруд,
встановив:
У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року позов задоволено.
Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке видане 05 жовтня 2016 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної на ім`я ОСОБА_1 про право на спадщину за заповітом на 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , як на частку в спільному майні подружжя.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 514, 10 грн сплаченого позивачем судового збору.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року змінено.
Доповнено резолютивну частину рішення абзацом п'ятим такого змісту:
«Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спадкове майно - 1/2 частки з 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 ).
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
15 липня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Скиба В. М. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 06 червня 2024 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26 липня 2024 року представник заявника надіслав до суду касаційної інстанції доказ доплати судового збору за подання касаційної скарги.
Підставами касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року в справі № 6-12цс13 та у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 488/5027/14-ц, від 25 вересня 2019 року в справі № 205/9065/15-ц, від 22 січня 2020 року в справі № 243/6275/16-ц, від 27 травня 2020 року в справі № 173/1607/15, від 13 січня 2021 року в справі № 686/6823/14-ц, від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, від 11 жовтня 2021 року в справі № 607/14338/19-ц, від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, від 05 вересня 2022 року в справі № 385/321/20, від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21, від 23 січня 2024 року в справі № 523/14489/15-ц, від 08 серпня 2024 року в справі № 727/3945/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною першою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу № 607/2154/23 за позовом  ОСОБА_2  до  ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок та виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстраціюправа власності на житловий будинок, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинкуз відповідною частиною надвірних будівель та споруд.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко