УХВАЛА

 
19 серпня 2024 року
м. Київ
справа № 581/241/21
провадження № 51-3204 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року щодо засудженої ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня          2023 року  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватою та засуджено за частиною 2 статті 286, частиною 1 статті 135 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням статті 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Постановлено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 70 000 грн моральної шкоди. Закрито провадження у справі в частині пред`явленого цивільного позову про відшкодування майнової шкоди.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 задоволено частково, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 - залишено без задоволення, а вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року щодо ОСОБА_5 змінено. Постановлено вважати початком строку відбування остаточно призначеного за частиною 2 статті 286 КК та частиною 1 статті 135 КК ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі - момент фактичного затримання останньої на виконання вироку Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що потерпілий не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо засудженої.
 
Перевіривши касаційну скаргу потерпілого на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги, потерпілий фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій та по суті посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Тобто, у касаційній скарзі потерпілий має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставою для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Крім того, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
 - залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
 - скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
 - скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
 - змінити судове рішення.
Так, у вступній частині касаційної скарги потерпілий оскаржує ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року, а у прохальній частині просить: «Скасувати ухвалу Апеляційного суду вироку Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року, яким… та направити справу на новий судовий розгляд в іншому складі суду». Однак із зазначених вимог чітко не вбачається чи потерпілий оскаржує лише ухвалу апеляційного суду, або також і вирок суду першої інстанції, що перешкоджає касаційному суду визначитись з предметом оскарження. Крім того, потерпілий не вказав в суді якої  інстанції необхідно призначити новий розгляд даного провадження, що не є конкретною вимогою відповідно до положень статті 436 КПК.
Також, у прохальній частині касаційної скарги потерпілий просить скасувати чи змінити цивільний позов про стягнення на його користь із ОСОБА_5 відшкодування моральної шкоди в розмірі 70 000 грн, призначених судом першої інстанції, або визначити розумну суму на покриття перенесених ним фізичних та моральних страждань у зв`язку із втратою здоров`я. Проте такі вимоги також є неконкретизованими.
Вказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Згідно з вимогами частини 4 статті 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нового тексту касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень статті 427 КПК.
 
На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд 
 
постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 04 травня 2023 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року щодо засудженої ОСОБА_5  залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                                   ОСОБА_3