22.07.24
33/812/369/24
Єдиний унікальний номер судової справи 489/516/24 
Номер провадження 33/812/369/24                         Головуючий у місцевому суді: Губницький Д.Г.
Категорія: ст.124 КУпАП                                 Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді – Серебрякової Т.В.,
із секретарем судового засідання – Ковальським Є.В.,

за участю: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
потерпілої ОСОБА_2 та її представника – адвоката Мельниченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Мельниченка Миколи Сергійовича на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 червня 2024 року, якою відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №559734, який надійшов на розгляд до Ленінського районного суду міста Миколаєва і був складений 04 січня 2024 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 04 січня 2024 року о 13 год. 30 хв. в місті Миколаєві на перехресті вулиці Херсонське шосе, проспекту Центрального та проспекту Богоявленського, керуючи транспортним засобом – автомобілем марки і моделі Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу – автомобілю марки і моделі BMW X3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріалі збитки. Вказаним водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.3 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Постановою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 червня 2024 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі представник потерпілої  ОСОБА_2  – адвоката Мельниченко М.С., просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 червня 2024 року та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.
Зазначено, що за результатами дослідження наданих працівниками поліції та здобутих підчас судового розгляду доказів вина ОСОБА_1 доводиться в повному обсязі.
Вказано на те, що обставини вчинення ДТП саме з вини ОСОБА_1 , через порушення вимог п.10.1 ПДР, останній не заперечував, протокол підписав. 
При цьому, в схемі ДТП місце зіткнення зазначено саме на віддалені 5.3 м від правого краю проїзної частини, тобто в межах другої смуги руху, в якій їхала ОСОБА_2 . 
Опис пошкоджень транспортних засобів учасників ДТП повністю узгоджуються з обставинами, викладеними у протоколі та підтверджують механізм розвиту аварійних подій, який пов`язаний саме зі зміною напрямку руху автомобіля марки і моделі Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 зліва направо в процесі виконання маневру перестроювання під час руху колом, що не узгоджується з вимогами п.10.1 та п.10.3 ПДР.
Судом не були належним чином оцінені та враховані фотокартки відзняті власними технічними засобами щодо дорожньої обстановки, положення автомобілів учасників ДТП та дій водіїв. 
Зазначено, що прив`язки, виконані ОСОБА_1 в поясненнях до районного суду, здійснені по прямій лінії, без врахування заокруглення параметрів перехрестя з круговим рухом, що на думку представника потерпілої, є маніпуляцією задля введення суду в оману. 
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного. 
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).
При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч.2 ст.6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст.4 Протоколу 7 до Конвенції).
Згідно ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналіз наведених норм закону, зокрема, положень ст.ст.280,251 КУпАП дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень ст.283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).
Згідно положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (ст.251 КУпАП).
Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить ст.256 КУпАП, якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
До протоколу додається схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є графічним зображенням місця пригоди з фіксацією всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (п.3 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395, далі - Інструкція).
Зміст схеми місця дорожньо-транспортної пригоди регламентовано пунктом 4 розділу Х Інструкції.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.
При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень ст.62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.
Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.
Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02).
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.3 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.3 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.
Так, пп.«б» п.2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до вимог п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з п.10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
На думку апеляційного суду висновок суду першої інстанції про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №559734, який надійшов на розгляд до Ленінського районного суду міста Миколаєва і був складений 04 січня 2024 року, встановлено, що водій ОСОБА_1 04 січня 2024 року о 13 год. 30 хв. в місті Миколаєві на перехресті вулиці Херсонське шосе, проспекту Центрального та проспекту Богоявленського, керуючи транспортним засобом – автомобілем марки і моделі Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу – автомобілю марки і моделі BMW X3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріалі збитки. Вказаним водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«б» п.2.3, п.п.10.1, 10.3 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Так, водії вищезазначених транспортних засобів, що зіткнулись, по-різному пояснювали причини дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно письмових пояснень водія ОСОБА_1 від 04 січня 2024 року убачається, що він, керуючи транспортним засобом – автомобілем марки і моделі Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проспекту Центральному в місті Миколаєві в бік вулиці Херсонського шосе. Рухався в другій (по напрямку руху) полосі. При виїзді на кільце по проспекту Богоявленському в його автомобіль з правої сторони (район правої задньої двері автомобіля) здійснив удар автомобіль BMW, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Винним в ДТП себе не вважає.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 04 січня 2024 року встановлено, що вона 04 січня 2024 року близько 13 год. 30 хв. керувала транспортним засобом BMW X3, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Рухалась по проспекту Центральному від вулиці 9 Слобідська в напрямку вулиці Херсонське шосе. Рухалась в другій смузі для руху. Підчас виїзду на кільце відбулось ДТП. Транспортний засіб Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався ліворуч, здійснив зіткнення з її транспортним засобом. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки.
До протоколу про адміністративне правопорушення додано схему місця ДТП від 04 січня 2024 року (далі – Схема) (а.с.2). 
Пунктами 4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, передбачено що на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти:1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.
У вищевказаній схемі місця ДТП зазначені пошкодження транспортних засобів: автомобіль марки і моделі Hyundai Accent, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав пошкодження: праві задні двері та її лакофарбове покриття, лакофарбове покриття правого заднього крила, лакофарбове покриття з правої сторони заднього бамперу. Транспортний засіб – автомобіль марки і моделі BMW X3, реєстраційний номер STD YS 233, реєстраційний номер НОМЕР_3 , отримав пошкодження переднього бамперу з лівої сторони та його лакофарбового покриття
Дана схема місця ДТП підписана водієм ОСОБА_2 . Водій ОСОБА_1 від підписання даної схеми відмовився.
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що сам по собі факт зіткнення транспортних засобів без аналізу інших обставин не може бути достатньою підставою для обвинувачення водія у невиконанні ним вимог пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.3 ПДР та є порушенням презумпції невинуватості.
На переконання суду відповідальність водія ОСОБА_1 за недотримання пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.3 ПДР може вважатись підставною та обґрунтованою лише у разі доведеності, що саме він своїми діями порушив вимоги пп.«б» п.2.3, п.п.10.1,10.3 ПДР та створив аварійну ситуацію.
З пояснень учасників ДТП, що мала місце 04 січня 2024 року, встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулась саме на перехресті вулиць Херсонське шосе, проспекту Центрального та проспекту Богоявленського, де організовано круговий рух. 
В той же час, на схемі місця ДТП поліцейськими не вказана ширина проїзної частини, де організовано круговий рух, що фактично позбавляє можливості визначити кількість смуг для руху в одному напрямку та їх межу на перехресті, де організовано круговий рух, а також точне місце перебування кожного транспортного засобу в межах смуг для руху під час їх зіткнення.
На вказані недоліки схеми місця ДТП було звернуто увагу в ухвалі Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07 березня 2024 року про направлення справи до УПП в Миколаївській області для доопрацювання, але вказане усунуто не було, що підтверджується довідкою УПП в Миколаївській області від 30 березня 2024 року. 
Також, як вбачається зі вказаної схеми місця ДТП поліцейськими зазначили місце зіткнення транспортних засобів на відстані 5.3 м від правого краю проїзної частини. 
Згідно з цією схемою відстань від правого краю проїзної частини до переднього права колеса автомобіля BMW X3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 4 м. Разом з тим, навіть з врахуванням таких даних, враховуючи ширину транспортного засобу BMW X3 (1880+ м - офіційні дані виробника) місце зіткнення мало б бути позначено на відстані 5.880+ м від правого краю проїзної частини.
Тобто, схема ДТП містить взаємовиключні дані та розбіжності стосовно місць перебування кожного транспортного засобу в межах смуг для руху під час їх зіткнення та відповідно місця зіткнення транспортних засобів та їх розташування на проїзній частині, що позбавляє можливості достеменно та поза розумним сумнівом встановити місце зіткнення транспортних засобів і, як наслідок, встановити наявність саме в діях водія ОСОБА_1 вини у спричиненні ДТП.
При цьому, в даній справі достеменне визначення місця перебування кожного транспортного засобу в межах смуг для руху під час їх зіткнення та відповідно місця зіткнення має вирішальне значення при встановленні вини водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що надані до суду докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення, схема, та письмові пояснення учасників ДТП, самі по собі не можуть ані спростувати, ані довести твердження учасників пригоди щодо її дійсних причин.
Тобто, докази, які надані до суду органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть забезпечити такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини водія ОСОБА_1 в порушенні вимог пп.«б» п.2.3, п.10.1, 10.3 ПДР.
Між тим, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.ст.251,255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.
В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надав орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у справі щодо порушення ним вимог пп.«б» п.2.3, п.10.1, 10.3 ПДР, і як наслідок, зіткнення з автомобілем, яким керувала ОСОБА_2 , не доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази на підтримку такої версії. 
Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. 
При цьому, суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких дії.
Проте, необхідність дотримання вимог ст.62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог ст.6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту порушення ОСОБА_1 у конкретній дорожній обстановці вимог пп.«б» п.2.3, п.10.1, 10.3 ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Недоведеність цих обставини свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження, що правильно констатував і суд першої інстанції.
При цьому, наявність чи відсутність в діях іншого водія – ОСОБА_2 порушень ПДР, не є предметом розгляду даної справи, оскільки відповідно до вимог діючого законодавства, суд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який складений саме про порушення ПДР водієм ОСОБА_1 , а суд апеляційної інстанції - в межах апеляційної скарги за результатами прийнятого судом першої інстанції рішення.
Інші посилання в апеляційній скарзі не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути неправильне вирішення справи, а за такого, не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною, переоцінкою по іншому, доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.
Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.
Таким чином оскаржувана постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Мельниченка Миколи Сергійовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 червня 2024 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                Т.В. Серебрякова