Справа № 169/664/24  Провадження №33/802/524/24 	Головуючий у 1 інстанції:Ковальчук О.В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого, на постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 05 липня 2024 року,
ВСТАНОВИВ
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Визначено стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 червня 2024 року о 19 годині 48 хвилин керував по провулку Озерянському в селі Дольськ Ковельського району Волинської області автомобілем марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810. Результат огляду – 0,29 %.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржене судове рішення необґрунтованим та незаконним, оскільки суд неповно дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що у справі відсутні будь-які докази керування ним транспортним засобом, факту зупинки автомобіля і як наслідок відсутні були підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
На переконання апелянта, оскаржена постанова з врахуванням наведених ним доводів підлягає скасуванню, а провадження у справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.
Відповідно до приписів ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання апеляційного суду, вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП дотримано та вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема, про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вказаний вище висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскарженій постанові судді, підтверджується зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами, яким надана відповідна юридична оцінка у їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 456245 від 20 червня 2024 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою тесту на алкоголь за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 (результат якого – 0,29 %); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20 червня 2024 року; розпискою ОСОБА_1 від 20 червня 2024 року до протоколу про адміністративне правопорушення про відсторонення та зобов`язання не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; рапортом інспектора РПП СПД № 1 (сел. Турійськ) Ковельського РУП ГУПН у Волинській області Кедича О. від 20 червня 2024 року.
Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться й відеозаписами, які значаться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення та, які з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП є належним доказом вини останнього. 
За змістом апеляційної скарги, правопорушник оспорює факт керування транспортним засобом та вказує, що зупинку його транспортного засобу працівники поліції не здійснювали.
Доводи апеляційної скарги про відсутність обставин, які б давали поліцейському право зупинити транспортний засіб, спростовуються відеозаписом, з якого чітко вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 хоча і не було зупинено працівниками поліції, однак, ураховуючи дивну поведінку і дії водія на дорозі працівники поліції зупинилися з метою перевірки водія та підстав таких його дій. Вказані обставини, окрім відеозапису, описані в рапорті інспектора РПП СПД №1 (сел. Турійськ) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області Кедича О.
Факт руху автомобіля марки «ВАЗ 21013» д.н.з. НОМЕР_1 та керування ним саме ОСОБА_1 належним чином підтверджується відеозаписом та надалі під час спілкування з працівниками поліції не заперечувався самим ОСОБА_1 та особами, які перебували в транспортному засобі.
Поміж тим, під час спілкування працівників поліції з особами, які перебували в транспортному засобі, що зафіксовано на відеозаписі, останні зазначили, що за кермом автомобіля був ОСОБА_1 та вони їхали на озеро, а чому він різко зупинився і втік не розуміють.
Разом з тим, оскільки при спілкуванні з працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, то йому було запропоновано пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу.Зокрема, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі. Проте, після роз`яснення ОСОБА_1 обставин про складання стосовно нього протоколу за ст. 130 КУпАП у зв`язку з відмовою від проходження згаданого огляду, останній погодився проїхати в медичний заклад, а надалі пройшов огляд за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, відмовившись їхати в медичний заклад. Відеозаписом зафіксовано момент проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та встановлення результату 0,29 проміле, що підтверджується роздруківкою з спеціального приладу Драгер, яка підписана власноручно ОСОБА_1 . Окрім того, правопорушник був повідомлений про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП і надалі був відсторонений від керування автомобілем, що стверджується розпискою ОСОБА_1 (а.с.7).
Отже, фактично відеозапис підтверджує ті обставини, які й викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та спростовує доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
Ураховуючи відомості зафіксовані на відеозаписі з боді камери працівників поліції, надані ОСОБА_1 пояснення під час документування правопорушення, не знайшли свого підтвердження й посилання апелянта, що він не був відсторонений від керування автомобілем, протокол в його присутності не складався та йому не було роз`яснено право на правничу допомогу. 
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони мають формальний характер, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме – у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому оскаржена постанова судді є законною та мотивованою.
Підстав для скасування оскарженої постанови судді та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді Турійського районного суду Волинської області від 05 липня 2024 року - без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Турійського районного суду Волинської області від 05 липня 2024 року стосовно  ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                                                О. М. Клок