ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6628/24 Справа № 188/1435/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Місюра К. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді - Никифоряка Л.П.,
суддів - Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021року Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» (далі - АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.
Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Порушення зафіксовано актом про порушення № 027493 від 31 жовтня 2020року. Діями відповідача позивачу було спричинено матеріальний збиток за період з 27 червня 2020року по 31 жовтня 2020року за формулою 6 в розмірі 21 901,86грн. Сума збитків добровільно відповідачем не погашається.
Ураховуючи викладене, позивач виклав вимоги про стягнення з відповідача на його користь в рахунок відшкодування збитків 21 901,86грн та судовий збір в розмірі 2 270,00грн.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024року у задоволенні позовних вимог АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклало вимогу про скасування рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази, які є необхідними та достатніми для підтвердження факту самовільного підключення електроенергії, що не спростовано відповідачем.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно пункту 1 частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Сторони у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 жовтня 2020року працівниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» при перевірці об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку, про що складено акт № 027493 (а.с.4).

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 . З відповідачем укладено договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 29 червня 2005року (а.с.23).

Акт про порушення був розглянутий 07 грудня 2020року комісією з розгляду акта про порушення, про що складено протокол № 119/1, згідно якого кількість необлікованої електричної енергії за період з 27 червня 2020року по 30 жовтня 2020року складає 7783 кВт*г, на суму 21 901,86грн (а.с.5).

Відповідно до розрахунку розміру відшкодувань збитків по акту № 027493 на підставі акту про порушення, загальна сума нарахування по акту складає 21 901,86грн за обсяг недорахованої електроенергії за період з 27 червня 2020року по 30 жовтня 2020року складає 7783 кВт*г, на суму 2 1901,86грн (а.с.6).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що акт про порушення № 027493 від 31 жовтня 2020року не може слугувати належним та допустимим доказом порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме використання необлікованої електричної енергії.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачанні електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017року № 2019-VIII, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018року № 312 та іншими законодавчими актами.

Норми Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил користування електричною енергією для населення та Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила) є обов`язковими для виконання всіма побутовими споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності.

Згідно пункту 8.4.2 ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення таких порушень: 6) самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку.

На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (пункт 8.2.6 ПРРЕЕ).

Пунктом 8.2.7 ПРРЕЕ встановлено, що у разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безооблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішується Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.

Як визначено у пункті 8.4.13 ПРРЕЕ, у разі виявлення у побутового споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), визначається за формулою 8 цієї глави.

При цьому час використання самовільного підключення протягом доби (t вик.с.п.) приймається рівним 8 год.

У наданому позивачем розрахунку зазначено, що нарахування проводиться за формулою 6, проте фактично розрахунок проведено за формулою 8, наведеною у пункті 8.4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме:

Рс.п.=39Ах0,22х0,9=7,722; Wдоб.с.п.=Рс.с.х8год.=61,78.

Згідно статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, неповірених або неатестованих в установленому порядку .

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацу 9 пункту 8.2.5 ПРРЕЕ (в редакції, чинній на момент виявлення порушення) у разі відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо його підписали більше одного уповноваженого представника оператора системи та незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення цієї особи або більше одного уповноваженого представника оператора системи, а відмова споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення підтверджується відеозйомкою.

З матеріалів справи вбачається, що акт про порушення № 027493 від 31 жовтня 2020року підписано трьома працівниками позивача, а також зазначено, що споживач відмовився від підпису. В акті зазначено, що до акта про порушення додається фото та відеоматеріали.

При цьому, суду таких фото та відеоматеріалів не надано. Позивачем надано довідку по акту про порушення № 027493 від 31 жовтня 2020року, у якій зазначено, що при складанні акта про порушення персоналом АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» було проведено фото та відеофіксацію, яка здійснювалась на особистий телефон, записи не збереглись (а.с.171).

Як встановлено судом, вказаний акт підписаний лише представниками оператора системи. Незаінтересована особа вказаний акт не підписувала.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що працює електромонтером Новомосковського району електричних мереж. У 2020році було надано завдання перевірки стану підключення абонента ОСОБА_1 (ім`я та по-батькові не пам`ятає), по АДРЕСА_1 . Під час перевірки встановлено самовільне підключення до електромережі без приладу обліку, накинуто дроти, про що складено акт. Абонент поводився агресивно, від підпису відмовився. На підставі якого документа встановили особу абонента не пам`ятає. Чи здійснювалася відеофіксасія порушення також не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що працює інженером Новомосковського РЕМ «ДТЕК Дніпровські електромережі». Роботодавцем було надано завдання на перевірки стану відключення абонента ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . Перевіркою встановлено самовільне підключення до мережі без приладу обліку, накинуто дроти. ОСОБА_1 показав пенсійне посвідчення, яке свідок сфотографувала, після чого він почав зривати дроти, а також кричати, випустив собак та закрився на подвір`ї. Свідок склала акт про порушення. Також було здійснено відеофіксацію на особистий телефон одного зі співробітників, проте відеозапис не зберігся.

Приписами статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Частиною другою статті 78 ЦПК України визначено умови допустимості доказів, встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За змістом абзацу 9 пункту 8.2.5 ПРРЕЕ умовою чинності акта про порушення, який не підписано споживачем, є або відеофіксація або наявність підпису незаінтересованої особи. Отже, лише цими доказами може підтверджуватися факт відмови споживача від підпису.

Встановивши, що акт про порушення № 027493 від 31 жовтня 2020року не може слугувати належним та допустимим доказом порушення відповідачем ПРРЕЕ, а саме використання необлікованої електричної енергії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстави для стягнення з нього коштів за необліковану електричну енергію відсутні. Поясненнями свідків, які є працівниками позивача не може підтверджуватися ні факт самовільного підключення до електричної мережі, ні факт відмови споживача від підпису.

Крім того суд першої інстанції вірно врахував, що в акті про порушення № 027493 від 31 жовтня 2020року зазначено, що особу абонента ОСОБА_1 встановлено на підставі пенсійного посвідчення НОМЕР_2 /5. Проте, відповідачем надано пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , видане 14 серпня 2018року, термін дії - довічно, серія НОМЕР_4 (а.с.136). Наведені розбіжності з огляду на відсутність належної фіксації факту відмови від підпису викликають у суду обґрунтовані сумніви щодо присутності відповідача під час складання акту.

Згідно пункту 8.4.6. ПРРЕЕ у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2 цієї глави, положення цієї глави застосовуються за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі (крім випадків, передбачених цим пунктом). В акті про порушення зазначаються відомості про дії представників оператора системи, вжиті для виявлення місця підключення (наприклад, використання спеціальних технічних засобів (із зазначенням їх типу та способу застосування), здійснення часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів та/або демонтажу приладів чи їх захисних панелей тощо). У разі визнання споживачем факту здійснення самовільного підключення та ненадання оператору системи доступу до приміщень об`єкта споживача та/або дозволу здійснювати на його об`єкті демонтаж будівельних конструкцій та/або оздоблювальних матеріалів для виявлення місця підключення, про що зазначається в акті про порушення, положення цієї глави застосовуються без виявлення місця підключення. У цьому разі в акті про порушення зазначається ділянка електричної мережі, до якої здійснено самовільне підключення. У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-8 пункту 8.4.2 цієї глави, зразки кабелів (проводів), через які було здійснено самовільне підключення, можуть вилучатися, про що робиться відповідний запис в акті про порушення. Місця вилучення зразків позначаються на схемі.

В акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Відповідно до п.п. 8.2.6. п. 8.2. ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Отже, саме акт про порушення є документом установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил та який є підставою для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. Фото- та відеозйомка, що здійснювалася для фіксації виявлених порушень, додається до Акту, проте не може замінити його призначення.

Саме дотримання умов та порядку складання акту про порушення відповідно до вищезазначених ПРРЕЕ може бути належною підставою для прийняття рішення про притягнення особи, яка порушила Правила, до відповідальності, оскільки відповідно до пункту 8.2.6. Правил, на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є споживачами послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

31 жовтня 2020року було складено акт про порушення (ПКЕЕН) № 027493, комісією представників позивача виявлено порушення: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку.

З вказаного акту вбачається, що він був підписаний представниками постачальника АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі».

Від підпису в спірному акті ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується написом про відмову від підпису.

В графі «З актом про порушення ознайомленні свідки» підписи відсутні та стоять прочерки.

Відповідно до абзаців 5 та 6 пункту 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії у разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

З урахуванням обставин справи та норм матеріального права апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України оцінив представлені сторонами матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та обґрунтовуючи тим, що у зв`язку з відсутністю підписів незаінтересованих осіб, представниками позивача при складанні 31 жовтня 2020року акту № 027493 було порушено пункт 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у цьому разі акт про порушення не можна вважати дійсним, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить, а наведені доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судові рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

                                                           П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі»- залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2024року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2024року.

Судді: