Справа № 144/1357/23
Провадження № 22-ц/801/1444/2024
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Герман О. С.
Доповідач:Міхасішин І. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року	Справа № 144/1357/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Міхасішина І.В., 
суддів : Войтка Ю.Б., Стадника І.М.
                   за участю секретаря судового засідання: Кахно О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу № 144/1357/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування дитини на утриманні,
за апеляційною скаргою представника особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 адвоката Вакуліної Анни Ігорівни на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року, ухваленого місцевим судом під головуванням судді Германа О.С., дата складення повного тексту рішення невідома,-

встановив:
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування дитини на утриманні.
Заявлені вимоги мотивовані тим, що з грудня 2019 року перебував у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , 11 листопада 2022 року у Теплицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) між заявником та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що 11 листопада 2022 року складено відповідний актовий запис №117. Від шлюбу у них народилась дитина - дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також, вони виховують неповнолітню дитину ОСОБА_2 від попереднього шлюбу - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Так, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданого Конотопським відділом державної реєстраціі-актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 17.09.2021, вбачається, що його батьком значиться ОСОБА_7 , матір`ю - ОСОБА_8 . Проте, батько неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7 проживає та зареєстрований на території Російської Федерації - країни- агресора, що підтверджується його копією паспорта громадянина РФ від 25.03.2010 №230-019 та копією довідки Адміністрації Небутського сільського поселення Туапсінського району, згідно яких вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Більше того, у зв`язку із анексією Автономної Республіки Крим, переїздом ОСОБА_2 на підконтрольну частину території України, ОСОБА_7 перестав приймати участь у житті дитини ОСОБА_6 , в тому числі забезпечувати дитину матеріально у зв`язку з вище викладеними обставинами ОСОБА_2 позбавлена можливості поставити питання про стягнення аліментів з колишнього чоловіка ОСОБА_7 , позбавлення його батьківських прав тощо. Тому, з початку фактичних шлюбних відносин між ними і по сьогодні неповнолітня дитина дружини заявника - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на повному матеріальному утриманні, вихованні заявника та вважає його батьком.
Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року, заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування дитини на утриманні - задоволено.
Встановлено факт перебування на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду представник особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 адвокат Вакуліна Анна Ігорівна подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просила виключити з мотивувальної частини рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 23 жовтня 2023 року абзац 23 мотивувальної частини, а саме «У заявника ОСОБА_1 також є син від попереднього шлюбу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Теплицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.05.2023 (а.с.36).» 
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування дитини на утриманні -залинити без розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку скаржника оскаржуване рішення порушує її та її сина права та законні інтереси. Поряд з цим, звертає увагу на те, що постановляючи оскаржуване рішення місцевий суд не перевірив наявність уже встановленого факту народження дитини чоловічої статі – ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у місті Севастополь, АР Крим, Україна рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 жовтня 2019 року в справі №367/8139/19. Також зазначає, що на підставі вказаного рішення суду отримано свідоцтво про народження сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 про, що також вчинено актовий запис Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області № 591. Поряд з цим вважає, що місцевим судом її не було залучено до участі у справі, хоча вона є матір`ю дитини. Крім того покликається на те, що заявником обрано неналежний спосіб захисту.
05 червня 2024 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечив аргументи викладені в ній вказавши, що виключення з мотивувальної частини абзац 23 рішення суду на даний час не є об`єктивним, тому що, ним оскаржено рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 жовтня 2019 року. 
05 червня 2024 року від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить залишити рішення суду без змін а апеляційну скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.
Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.
За умовами частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Інші особливості розгляду справ окремого провадження встановлені розділом IV ЦПК України.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).
При цьому, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Звертаючись до суду в порядку окремого провадження, заявник просив встановити факт, що  неповнолітня дитина дружини заявника - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на повному матеріальному утриманні, вихованні заявника та вважає його батьком, та вказав що на його утриманні також перебуває син від попереднього шлюбу ОСОБА_9 .
При цьому, ОСОБА_1 як заінтересовану особу у заяві не вказав ОСОБА_11 , яка є матір`ю дитини, про розгляд справи яку судом не повідомлено, чим безумовно порушено її право.
Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з доданих до апеляційної скарги доказів вбачається, що Ірпінським міським судом Київської області від 11 жовтня 2019 року в справі № 367/8139/19 задоволено заяву ОСОБА_3 та встановлено факт народження нею, дитини чоловічої статі, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 у місті Севастополь, Автономна Республіка Крим, Україна (а.с. 36-37) на підставі якого видано свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 , де зазначено, що батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 є ОСОБА_3 та ОСОБА_12 (а.с. 39) про що також вчинено актовий запис про народження Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області № 591 (а.с. 38).
Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви, колегією суддів обґрунтовано встановлено, що існує спір про право щодо перебування на утриманні ОСОБА_1 , як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який підлягає розгляду у порядку позовного провадження, зокрема, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка звернулась з апеляційною скаргою.
Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК).
Натомість суд першої інстанції на вищевказані вимоги закону та обставини справи уваги не звернув, належним чином не встановив, чи не вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, спір про право, не визначив коло осіб, права та інтереси яких може порушити ухвалене у справі рішення та помилково розглянув справу по суті в порядку окремого провадження.
Отже, обставини на які посилається скаржник в апеляційній скарзі як на підставу перегляду судового рішення в частині порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права частково знайшли своє підтвердження.
Частиною 4 ст. 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Оскільки допущені судом порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 377 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд,
постановив :

Апеляційну скаргу представника особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 адвоката Вакуліної Анни Ігорівни задовольнити частково.
Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року скасувати.
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи:  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  в особі  ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту перебування дитини на утриманні залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_1 право подати позов на загальних підставах.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Головуючий:  І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

І.М. Стадник