П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6848/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук К.О.  
Суддя-доповідач -  Гонтарук В. М.   
26 серпня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Сторчака В. Ю.  Курка О. П. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року (ухвалена в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо визнання протиправними дій, скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, виходячи із 90% суми місячної заробітної плати, що вказана у довідці Вінницької обласної прокуратури № 21/162 від 22 жовтня 2020 року, врахувавши при цьому раніше виплачені суми. Також цим рішенням позовні вимоги в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром залишено без задоволення.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийнято в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов задоволено. Зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01 жовтня 2020 року, врахувавши при цьому проведені виплати.
10 квітня 2024 року ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, яка обґрунтована приписами статей 382 та 383 Кодексу адміністративного судочинства України. Така заява обґрунтована тим, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснено перерахунок його пенсії в розмірі 90% від заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної в довідці Вінницької обласної прокуратури від 22 жовтня 2020 року № 21/162, без обмеження максимальним розміром в сумі 74361,38 гривень.
В подальшому пенсійним органом періодично здійснювався перерахунок пенсії позивача, у зв`язку із чим розмір пенсійної виплати збільшувався.
Проте 18 жовтня 2022 року пенсійним органом самовільно та за відсутності на те законних підстав проведено перерахунок пенсії позивача, про що прийнято рішення № 90529017830 від 18 листопада 2022 року. При цьому, як зазначає заявник, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області для обчислення пенсії позивача застосовано як основну величину, з якої нараховується пенсія, не розмір заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (82103,76 гривень), а максимальну величину бази нарахування єдиного внеску за 2020 рік (75000 гривень), що, на думку ОСОБА_1 , свідчить про допущення пенсійним органом протиправних дій, здійснених на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року.
За таких обставин ОСОБА_1 звернувся з цією заявою до суду та просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення розміру його пенсії шляхом її перерахунку, виходячи із максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску та припинення її виплати з 01 жовтня 2020 року в розмірі 74416,88 гривень, обчисленому із заробітної плати 82103,76 гривень, зазначеної в довідці Вінницької обласної прокуратури від 22 жовтня 2020 року № 21/162, а також зобов`язати пенсійний орган з 01 жовтня 2020 року поновити виплату пенсії в зазначеному вище розмірі та встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про вжиті заходи щодо виконання згадуваних вище рішень суду.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погодившись з прийнятою ухвалою позивач подав  апеляційну скаргу.
Позивач просить суд скасувати вказане ухвалу та ухвалити нову постанову, якою задовольнити його заяву.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послалався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
09 липня 2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.
15 липня 2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 червня 2024 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву та відповіді на відзив, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовані розділом ІV Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Водночас частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Отже, нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду. У разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу щодо відповідача - суб`єкта владних повноважень, а невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
При цьому частиною 1 статті 383 КАС України визначено особливий порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, який здійснюється судом в процесі контролю за виконанням судових рішень.
Відтак під час розгляду поданої позивачем заяви слід встановити, чи дійсно на виконання рішення суду, прийнятому за результатами розгляду цієї справи, відповідачем прийнято рішення, вчинені дії чи допущено бездіяльність, які призвели до порушення прав позивача, чи такі рішення, дії або бездіяльність, прийняті (вчинені) відповідачем, стосуються інших (нових) спірних правовідносин.
Так, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 оскаржував дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 60% від місячної заробітної плати, а також щодо обмеження пенсії максимальним розміром, у зв`язку із чим позивач просив суд зобов`язати відповідача з 01 жовтня 2020 року здійснити перерахунок та виплату пенсії, виходячи з 90% місячної заробітної плати відповідно до довідки Вінницької обласної прокуратури № 21/162 від 22 жовтня 2020 року без обмеження її максимального розміру та з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, виходячи із 90% суми місячної заробітної плати, що вказана у довідці Вінницької обласної прокуратури № 21/162 від 22 жовтня 2020 року, врахувавши при цьому раніше виплачені суми. В частині позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром позовну заяву залишено без задоволення.
Однак постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року скасовано в частині відмовлених позовних вимог та прийнято в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01 жовтня 2020 року, врахувавши при цьому раніше проведені виплати.
При цьому, як стверджує сам заявник у поданій заяві, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання згадуваних вище судових рішень було проведено перерахунок його пенсії з 01 жовтня 2020 року, виходячи із 90% суми місячної заробітної плати, що вказана у довідці Вінницької обласної прокуратури № 21/162 від 22 жовтня 2020 року, а також без обмеження пенсії максимальним розміром. За результатами такого перерахунку розмір пенсії позивача склав 74361,38 гривень.
У підтвердження того, що пенсійним органом виконано згадані вище судові рішення до заяви долучено копію рішення № 905290170830 від 26 серпня 2021 року.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач виконав судові рішення, які стосувалися здійснення перерахунку пенсії позивача, що визнається останнім, адже про це йдеться у поданій заяві.
Водночас, передумовою звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України слугувало те, що 18 жовтня 2022 року пенсійним органом проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок чого розмір її зменшився.
У підтвердження таких аргументів разом із заявою подано копію рішення № 905290170830 від 18 листопада 2022 року.
Наведене свідчить про те, що рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 18 листопада 2022 року прийнято не на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року або ж постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року.
Суд враховує й те, що подана ОСОБА_1 заява обґрунтована новими підставами, які судами при прийнятті судових рішень від 23 грудня 2020 року та від 26 травня 2021 року не досліджувались.
Відтак, звертаючись до суду з цією заявою ОСОБА_1 не враховано того, що прийняте пенсійним органом 18 листопада 2022 року рішення (з яким заявник не погоджується) не пов`язане із виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року або ж постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року, що виключає можливість надання правової оцінки наведеним у цій заяві обставинам, адже між позивачем та органом Пенсійного фонду виникли нові спірні правовідносини.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, адже відсутні підстави стверджувати про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, приймаючи рішення від 18 листопада 2022 року, вчинило дії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року або ж постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року.
Як наслідок, відсутні підстави і для встановлення пенсійному органу строку для подання відповіді до суду про вжиті заходи щодо виконання таких судових рішень.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви позивача. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сторчак В. Ю.    Курко О. П.