ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року	Львів	Справа № 500/5/24 пров. № А/857/10115/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                               Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                    Бруновської Н.В., Глушка І.В.
                     
розглянувши в порядку письмового провадження, в електронній формі, в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року, ухвалене суддею Дерех Н.В. у м. Тернополі, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 500/5/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про перерахунок пенсії, 

                                                         В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:
1) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області стосовно неврахування до розрахунку заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 :
- довідки про підтвердження заробітної плати, виданої архівним відділом адміністрації Нижньовартовського району Ханти-Мансійського автономного округу – Югра російської федерації від 13.12.2016 № 2765;
- довідки про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 27.10.2016 № 1444;
- довідки про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 27.10.2016 № 1445;
- довідки про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 27.10.2016 № 1446;
- довідки про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 26.10.2017 № 1260/1.
2) Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати призначення пенсії з урахуванням:
- довідки про підтвердження заробітної плати, виданої архівним відділом адміністрації Нижньовартовського району Ханти-Мансійського автономного округу – Югра російської федерації від 13.12.2016 № 2765;
- довідки про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 27.10.2016 № 1444;
- довідки про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 27.10.2016 № 1445;
- довідки про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 27.10.2016 № 1446;
- довідки про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 26.10.2017 № 1260/1.
12 квітня 2024 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково. 
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо невключення до розрахунку пенсії ОСОБА_1 заробітної плати, що вказана у довідці про підтвердження заробітної плати, виданої архівним відділом адміністрації Нижньовартовського району Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Російської Федерації від 13.12.2016 № 2765, довідок про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 27.10.2016 № 1444 від 27.10.2016 за № 1445, від 27.10.2016 № 1446, від 26.10.2017 № 1260/1.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки про підтвердження заробітної плати, виданої архівним відділом адміністрації Нижньовартовського району Ханти-Мансійського автономного округу - Югра Російської Федерації від 13.12.2016 № 2765, довідок про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданої ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 27.10.2016 № 1444 від 27.10.2016 № 1445, від 27.10.2016 № 1446, від 26.10.2017 № 1260/1, з дати звернення із заявою про перерахунок пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум).
У задоволенні інших позовних вимог відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 536  грн. 80 коп. сплаченого судового збору.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на території Російської Федерації з  червня 2006 року по грудень 2010 року та з січня 2017 року по серпень 2017 року зарахований до страхового стажу. Для підтвердження розміру заробітної плати отриманої позивачем у цей час, позивач надав до пенсійного органу відповідні довідки про заробітну плату, у яких зазначено, що із вказаних у довідці сум заробітної плати сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду РФ. Той факт, що 29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову про вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення не впливає на спірні правовідносини, оскільки вони виникли та існували до цього рішення Кабінету Міністрів України.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог про перерахунок пенсії з дати призначення пенсії та зробив висновок, що перерахунок пенсії позивачу необхідно провести з дати звернення позивача із відповідною заявою про перерахунок пенсії.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що з 01.01.2023 року Російська Федерації вийшла з угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, у зв`язку із чим неможливо підтвердити сплату страхових внесків за період роботи позивача на території Російської Федерації, що вказаний у поданих довідках.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 500/3577/22, яке набрало законної сили 21.02.2023, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з  червня 2006 року по грудень 2010 року та з січня 2017 року по серпень 2017 року у ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.07.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.
З 11.07.2022 позивачу призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при страховому стажі тривалістю 28 років 28 років.  
У травні 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 500/3577/22
Листом від 30.05.2023 за № 4068-4027/М-02/8-1900/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не мало можливості направити запит в Російську Федерацію для проведення перевірки достовірності видачі довідок про заробітну плату за 1985-1996.  
Враховувати заробітну плату згідно із поданими довідками за 2006-2017 немає підстав, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду Російської Федерації за ці періоди. 
Відповідач вказав, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 500/3577/22 до страхового стажу позивача зарахував періоди роботи з червня 2006 по грудень 2010, з січня 2017 року по серпень 2017 року та повторно розглянув заяву від 11.07.2022.  
Відповідач також у даному листі вказав, що оскільки до 01 липня 2000 року заробітна плата не підтверджена первинними документами, тому розмір пенсії обчислено із середньомісячного заробітку за даними, наявними в системі персоніфікованого обліку з 01.01.2004 по 30.06.2022 (період з 01.06.2006 по 31.08.2017 внесено до розрахунку нулями, оскільки відсутня інформація про сплату єдиних внесків).   
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав і громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійною забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави - учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захист) їхніх пенсійних прав.
Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь- якої і з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувається трудова діяльність.
Крім того, частиною другою статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, взаємно визнається Сторонами. У разі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою; у разі виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.
У постанові від 29 березня 2023 року в справі № 360/4129/20 Верховний Суд зазначив, що обчислення стажу здійснюється, згідно із законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність.
Відповідно до законодавства Російської Федерації страховий стаж має бути підтверджений на підставі відомостей індивідуального (персоніфікованого) обліку за вказаний період та (або) документів, що видаються роботодавцями або відповідними державними (муніципальними) органами в порядку, який встановлений законодавством Російської Федерації.
Водночас, обов`язковою умовою для включення періоду роботи, яка виконувалась на території Російської Федерації, до страхового стажу є сплата страхових внесків до Пенсійного Фонду Російської Федерації за цей період.
Апеляційний суд встановив те, що, стаж роботи позивача у ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації за періоди роботи з  червня 2006 року по грудень 2010 року та з січня 2017 року по серпень 2017 року, зарахований позивачу до страхового стажу роботи, на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 500/3577/22.
Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон № 1058-ІV), для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до абз.5 пп.3 п.2.1 Порядку № 22-1, особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.
Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Додатком 5 до Порядку № 22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій.
За змістом вказаної форми довідка повинна містити, зокрема, штамп органу, що видав довідку; ПІБ особи, якій довідка видана; суми заробітної плати та період, за який вона нарахована; підставу видачі довідки; ПІБ, посада та підпис уповноважених осіб.
Із довідки  про підтвердження заробітної плати, виданої архівним відділом адміністрації Нижньовартовського району Ханти-Мансійського автономного округу – Югра російської федерації від 13.12.2016 № 2765 та довідок про заробіток, що враховується при обчисленні пенсії, виданих ЗАТ «Промспецбуд» Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації від 27.10.2016 № 1444, від 27.10.2016 № 1445 від 27.10.2016 № 1446, від 26.10.2017 № 1260/1, апеляційний суд встановив, що довідки видані на підставі особистої картки позивача та мають вказані вище реквізити, у довідках зазначено про сплату страхових внесків із заробітної плати, що вказана у довідках.
Таким чином, апеляційний суд констатує, той факт, що позивач має право на врахування заробітної плати, вказаної у вищезазначених довідках, для обчислення пенсії, оскільки, із цієї заробітної плати сплачені страхові внески до Пенсійного фонду РФ.
При цьому, на думку апеляційного суду, вихід України з 29 листопада 2022 року із Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, не впливає на порядок обчислення стажу, набутого позивачем на території Російської Федерації, до цього моменту, для призначення пенсії.
Це, зокрема, пояснюється тим, що  у пункті 2 статті 13 Угоди зазначено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Крім того, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції вірно встановив, що позивачу необхідно провести перерахунок пенсії з моменту звернення із відповідною заявою, а не з моменту призначення пенсії, тому підставно вирішив зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з моменту звернення із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відмовивши в задоволенні частини позовних вимог.
Вказаний висновок є підставою для задоволення позову, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування до розрахунку заробітку для обчислення пенсії позивачу поданих позивачем довідок та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі поданих ним довідок з моменту звернення із заявою про перерахунок пенсії.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення, з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                               П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року в справі № 500/5/24 - без змін.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до Тернопільського окружного адміністративного суду для приєднання до матеріалів справи № 500/5/24.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель